Справа № 643/4743/25
Провадження № 3/643/380/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10.02.2026 

10 лютого 2026 року місто Харків
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
У провадженні Салтівського районного суду м. Харкова перебуває адміністративний матеріал (протокол серії ЕПР1 № 272868 від 16.03.2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 15.03.2025 о 23:20 годині, по пр-ту Байрона, 163, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Водій погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, б. 18-А, де на протязі трьох годин водій не зміг здати біоматеріал на аналіз. Висновок 595. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Викликаний в судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань не подавав. 
Неявка в судове засідання ОСОБА_1 належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. 
Більш того, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
10.02.2026 захисник ОСОБА_1 – адвокат Арестова І.В. подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Також, 10.02.2026 захисник ОСОБА_1 – адвокат Арестова І.В. подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Повністю підтримала своє письмове клопотання про закриття провадження, яке міститься в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши письмове клопотання захисника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.
Відповідно до вимог п.п. 6,7 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Частиною 5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. 
Так, згідно зазначеного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я.
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, водій притягається до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Законодавець передбачив відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з метою унеможливити уникнення відповідальності особою, яка знаходиться у відповідному стані та просто відмовляється від проходження будь-якого огляду.
При цьому обов`язковому доказуванню підлягають саме обставини такої відмови, чи відмовляється особа від проходження відповідного огляду з власної ініціативи чи під дією певних факторів чи впливом інших чинників, що унеможливлюють на думку водія проходження відповідного огляду.
Судом встановлено, що 15.03.2025 відносно водія ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 272868. (а.с.3).
Відповідно до змісту протоколу, ОСОБА_1 15.03.2025 о 23:20 годині, по пр-ту Байрона, 163, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Водій погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, б. 18-А, де на протязі трьох годин водій не зміг здати біоматеріал на аналіз. Висновок 595. 
Як вбачається із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 595 від 16.03.2025, «відмова від здачі біологічного середовища. Протягом 3-х годин здати біологічне середовище (сечу) не зміг». (а.с.6). 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Такі дії ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол підписаний посадовою особою, яка його склала та ОСОБА_1 . Свідки на місці події не залучалися, здійснювалася відеофіксація. 
ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях наданих 16.03.2025, які містяться в матеріалах справи зазначив, що керував транспортним засобом після 23:00 години, його зупинили працівники патрульної поліції біля його будинку по пр-ту Байрона, 163, запропонували пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ. Від проходження огляду не відмовлявся і проїхав до медичного закладу на автомобілі поліцейських у їх супроводі. Прибувши до медичного закладу, медичний працівник запропонувала здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень. Здати сечу не зміг з незалежних від нього причин фізіологічного характеру. У свою чергу, особисто неодноразово пропонував лікарю у присутності поліцейських, у яких велася відеофіксація, здати інший біологічний матеріал для дослідження, а саме кров чи слину, на що отримав відмову лікаря. Також, медичний працівник не запропонувала взяти інші зразки аналізів, що прямо суперечить Інструкції щодо виявлення у водіїв стану наркотичного сп`яніння, зокрема п. 12, п. 12 Розділу ІІІ.До останнього моменту перебування у медичному закладі, сам неодноразово просив взяти кров на аналіз і не відмовлявся від проходження огляду.
Заперечуючи обставини, викладені в адміністративному протоколі, захисник ОСОБА_1 – адвокат Арестова І.В. подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, зазначивши, що з викладеними у протоколі обставинами категорично не погоджується, вважає протокол незаконним, з огляду на таке. Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 необґрунтована. Ознак сп`яніння, які зазначені у протоколі, ОСОБА_1 не мав. У протоколі зазначено, що подія мала місце 15.03.2025 о 23:20 годині за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, водночас відеозапис з бодікамер починається з іншої адреси – пр-т Байрона, 163. Також, відсутній момент зупинки транспортного засобу та не зафіксовано причину зупинки, що є обов`язковою процесуальною дією. Відеозапис, долучений до протоколу починається зі слів працівника патрульної поліції про те, що ОСОБА_1 має «дуже втомлений вигляд». У відповідь ОСОБА_1 пояснив, що він прямує додому, перебуває у стані фізичної втоми та має проблеми зі здоров`ям, захворів та має проблеми з голосом. Жодних тверджень щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння на початку відеозапису не висловлювалося. При цьому, працівники патрульної поліції не представилися та не повідомили свої службові дані. Ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі, мають виключно суб`єктивний характер та не підтверджуються жодними об`єктивними даними. З відеозапису вбачається, що мова ОСОБА_1 є чіткою, логічною, поведінка- спокійною, врівноваженою та адекватною. Ознак дезорієнтації, порушення координації рухів чи неадекватної поведінки не зафіксовано. При цьому, працівник патрульної поліції, на відеозаписі, вказує саме на «втому», а не на наявність конкретних ознак сп`яніння. Крім того, прибувши до медичного закладу, працівники патрульної поліції повідомили медичному працівнику провести перевірку «на все», без конкретизації підстав та ознак можливого сп`яніння. Перебуваючи у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» до ОСОБА_1 підійшов чоловік, який, за зовнішніми ознаками, ймовірно є медичним працівником, однак він не представився та не повідомив свою посаду. Зазначена особа піднесла до ОСОБА_1 невідомий технічний пристрій, не пояснивши його призначення та не повідомили назву, модель та сертифікацію приладу. На «00:01:05» годині, після чого дав вказівку зробити глибокий вдих і видихнути в трубку «до клацання». За результатами даного дослідження показники були нульовими. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано здати сечу для аналізу, однак він не зміг цього зробити з об`єктивних причин, пов`язаних зі станом здоров`я, а саме через наявність хронічного захворювання. Зазначена обставина підтверджується консультаційним висновком лікаря-уролога КНП «Міська поліклініка № 19» Харківської міської ради від 02.10.2025, відповідно до якого у ОСОБА_1 діагностовано хронічний простатит у стадії загострення, що супроводжується порушенням акту сечовипускання. Особливої уваги заслуговує питання медичного огляду. ОСОБА_1 не відмовлявся від його проходження, погодився на доставления до закладу охорони здоров`я та проходження процедур. Таким чином, відсутність можливості здати сечу була зумовлена об`єктивним станом здоров`я, а не бажанням ухилятися від медичного огляду. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв медичному працівнику та працівникам поліції про наявність відповідних проблем зі здоров`ям і наполягав на відборі альтернативних біологічних зразків — крові або слини, однак отримав безпідставну відмову. Такі дії прямо суперечать Інструкції МОЗ та МВС, якою передбачено можливість відбору альтернативних зразків у разі неможливості здати сечу. Неможливість здачі біологічного зразка з причин стану здоров`я не може розцінюватися як відмова від проходження медичного огляду. Відеофіксація у справі не відповідає вимогам повноти та безперервності, що унеможливлює об`єктивну оцінку дій працівників поліції та порядку проведення огляду. У діях поліцейських та медичного персоналу наявні істотні процесуальні порушення, порушення порядку відеофіксації, порушення Інструкції МОЗ та МВС, відсутність належних та допустимих доказів. Все це в сукупності є підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 Розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026,зазначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, зокрема попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Так, на підтвердження викладених у адміністративному протоколі обставин, до протоколу поліцейськими додано DVD диски з відеофайлами.
Судом ретельно досліджено відеозаписи з місця події. 
При дослідженні судом відеофайлів, не вбачається підтвердження обставин, викладених поліцейськими в адміністративному протоколі, з огляду на таке. 
Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівниками патрульної поліції, суд зазначає таке. 
Так, звертає на себе увагу те, що відеозапис, який надано на підтвердження факту нібито керування ОСОБА_1 транспортним засобом, взагалі не містить інформації про те, коли саме його здійснено. Дата, час та будь-які реквізити на відеозаписі взагалі відсутні. 
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;
2) охорони громадської безпеки та власності;
3) забезпечення безпеки осіб;
4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
Пункотом 2 розділу ІІ зазначеної Інструкції визначено, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.
Відповідно до п. 4 розділу ІІ зазначеної Інструкції, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Поліцейський повинен включити портативний відеореєстратор з моменту початку виконання службових обов`язків та вести відеозйомку безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026).
Так, частина долучених до протоколу відеозаписів здійснена на невідомий пристрій, імовірно на особистий телефон поліцейського, а не на портативний відеореєстратор, як того вимагає чинне законодавство, та не містить всіх необхідних реквізитів відеозапису. 
Таким чином, зазначене вище не дає змогу об`єктивно та у повному обсязі проаналізувати хід подій.
Суд зауважує, що під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною. 
Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення водія у стані сп`яніння.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Тобто, транспортний засіб до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається. 
Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху України, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Отже, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом в цій справі не встановлено, доказів у підтвердження цього не надано.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.9а) вказаних Правил, є саме водій.
Так, на момент спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 , останній не був водієм у розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом, не був зупинений працівниками патрульної поліції, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, у свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного (чи іншого) сп`яніння.
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка працівниками патрульної поліції, повідомлення та роз`яснення причини зупинки, з відеозаписів не вбачається та не зафіксовано. Доказів на підтвердження цього суду не надано. 
При аналізі оглянутих судом відеозаписів, доданих до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним в адміністративному протоколі.
Далі, з іншого дослідженого відеозапису вбачається, що події розпочинаються з розмови поліцейського та водія, який перебуває у салоні автомобіля. Поліцейський одразу запитує: «Артем Андрійович до наркоцентру згодні будете проїхати?». На що водій повідомив: «Якщо треба, то так.». У свою чергу поліцейський повідомив таке: «Дуже захворілий вигляд у вас.». Водій при цьому зазначив, що дійсно захворів та має проблеми з голосом.
При цьому поліцейський не повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак сп`яніння, тобто про підставу вважати, що останній перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Положеннями п. 3 зазначеної Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Так, в адміністративному протоколі поліцейськими зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.
Однак, при огляді судом відеозаписів, доданих до протоколу, вбачається, що поліцейський взагалі не повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього тих чи інших ознак наркотичного сп`яніння. 
Слід також зазначити, що ОСОБА_1 виконував усі вказівки поліцейського, відповідав на запитання, поводив себе врівноважено та не агресивно, його поведінка була повністю адекватна та відповідала обстановці.
Деяка хриплість у голосі та стишеність, на думку суду, цілком можливо пов`язана з наявним у ОСОБА_1 захворюванням, про яке він повідомив поліцейському.
Відтак, вказані у протоколі обставини щодо наявності у ОСОБА_1 певного переліку ознак наркотичного сп`яніння та неповідомлення водієві про такі ознаки, звертає на себе увагу суду та викликає сумнів у їх достовірності.
Суд зазначає, що описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, чітко повідомленими особі, а не удаваними, зробленими не з підстав того, що особа ймовірно може перебувати у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, як про це зазначив поліцейський у даному випадку.
Зазначені дії працівників патрульної поліції не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля.
Отже, працівниками поліції не було дотримано вимог п. 2, п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
За таких обставин, зафіксовані у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не є об`єктивно встановленими ознаками, оскільки поза розумним сумнівом помилково зазначені особою, яка складала протокол, а тому суд дійшов висновку, що такі відомості протоколу не відповідають дійсності, є суб`єктивними та до них необхідно ставитись критично.
Крім не роз`яснення ОСОБА_1 з боку поліцейських підстави для проходження огляду на стан сп`яніння, йому належним чином не роз`яснена також і процедура проведення огляду на стан сп`яніння.
Далі, як зазначено поліцейськими в адміністративному протоколі, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, де на протязі трьох годин не зміг здати біоматеріал на аналіз, висновок 595, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Разом із цим, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння на відеозаписах відсутній та не зафіксований.
Навпаки, як видно із досліджених судом відеозаписів, ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, прослідував туди у супроводі поліцейських. У медичному закладі також виявляв бажання та намір пройти такий огляд. Здійснював спроби надати біологічний матеріал (сечу).
Отже, доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Арестової І.В. про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими відеозаписами зазначених подій, на яких не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише зафіксовано факт неможливості останнього протягом трьох годин здати біологічне середовище (сечу) для лабораторного дослідження.
При цьому, як вбачається із наданих суду відеозаписів, ОСОБА_1 намагався зібрати біологічне середовище у виді сечі, але такі спроби не мали успіху.
Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено обов`язкове проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. 
Відповідно до п. 12, п. 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. 
Перебуваючи в приміщенні КНП ХОР «ОКНЛ», ОСОБА_1 пропонував медичному працівнику відібрати у нього зразки крові або інші біологічні матеріали для проведення аналізу на наявність наркотичних речовин, оскільки не міг надати сечу для дослідження з фізіологічних причин та цікавився чому у нього не беруть кров. Така пропозиція ОСОБА_1 залишена без уваги та реагування.
Частиною 4 статті 266 КУпАП, крім іншого, встановлено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Вказані положення закону кореспондуються з вимогами пункту 9 розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Отже, законодавством встановлено часові вимоги, в рамках яких водія необхідно оглянути в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, а саме не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно, щоб встановити чи дотримано поліцейськими вимоги ч. 4 ст. 266 КУпАП, необхідно встановити момент встановлення підстав для здійснення огляду водія на стан сп`яніння. 
У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 15.03.2025 о 23:20 годині керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Водій погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, б. 18-А, де на протязі трьох годин водій не зміг здати біоматеріал на аналіз. Висновок 595.
Згідно наявних у матеріалах справи відеозаписів, які були предметом дослідження під час розгляду справи, як вже зазначалося вище, не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Між тим, з огляду на викладене, враховуючи зазначений у матеріалах справи час зупинки транспортного засобу, яка відбулася 15.03.2025 о 23:20 годині, далі о 23:24 годині поліцейський висловив підозру щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, тому саме з цього часу необхідно обраховувати встановлений ч. 4 ст. 266 КУпАП час, протягом якого, водій повинен бути оглянутий в закладі охорони здоров`я. 
Відповідно, огляд ОСОБА_1 в КНП ХОР «ОКНЛ» мав відбутися не пізніше 01:24 години 16.03.2025.
Як зазначено у медичному висновку № 595 від 16.03.2025, ОСОБА_1 направлений на огляд 15.03.2025 о 23:29 годині. Дата і точний час огляду 23:55 година 15.03.2025. Висновок складено о 03:05 годині 16.03.2025. (а.с.6).
При цьому, із досліджених судом відеозаписів чітко вбачається таке.
До закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_1 доставлено о 23:50 годині 15.03.2025.
Первинний огляд лікарем на швидкість реакції водія ОСОБА_1 здійснено о 00:01 годині 16.03.2025.
Спроби зібрати біологічне середовище (сечу) відбувались починаючи з 00:04 години 16.03.2025.
Висновок про неможливість встановлення діагнозу лікарем складено о 03:05 годині, а видано о 03:17 годині 16.03.2025.
Відтак, судом встановлені суттєві невідповідності у зазначенні часу тих чи інших подій, викладених у медичному висновку та протоколі з тими, які зафіксовані на відеозаписах з місця події. 
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що поліцейськими та лікарем не дотримано двогодинний термін на забезпечення проведення медичного огляду водія ОСОБА_1 , який відраховується з моменту встановлення підстав для його здійснення, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 266 КУпАП, які не містять альтернатив щодо часу для огляду осіб на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я.
Також суд звертає увагу на інші встановлені під час судового розгляду порушення, які були допущені при проведенні огляду водія ОСОБА_1 .
Під час спілкування ОСОБА_1 у присутності поліцейських з лікарем, останній повідомив, що час на огляд водія складає три години, що не узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції. 
Також на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 намагався зібрати біологічне середовище у виді сечі, але такі спроби не мали успіху. Неодноразово пропонував взяти у нього кров для проведення аналізу на стан наркотичного сп`яніння, однак отримав відмову.
З цих підстав, суд зазначає, що недотримання вимог статті 266 КУпАП тягне за собою недійсність огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. (ч. 5 ст. 266 КУпАП).
Отже, в ході судового розгляду справи встановлено, що поліцейськими, а потім і лікарем КНП ХОР «ОКНЛ» під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння безпідставно, на власний розсуд трактовано положення ч. 4 ст. 266 КУпАП та пункту 9 розділу ІІ Інструкції щодо тригодинного огляду водія, не відібрано у ОСОБА_1 альтернативних біологічних зразків для проведення лабораторних досліджень, відмовлено у заборі крові, чим позбавлено ОСОБА_1 права на відібрання альтернативних видів біологічного середовища та проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також не забезпечено проведення медичного огляду водія на стан сп`яніння, протягом часу встановленого законодавством, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП є підставою для визнання огляду водія ОСОБА_1 недійсним.
Також слід зазначити, що ОСОБА_1 із самого початку висловлював незгоду з діями працівників патрульної поліції, що також вбачається із досліджених відеозаписів.
Далі, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном. 
Натомість досліджені матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та/або передачі керування іншій уповноваженій особі (відповідні письмові розписки, тощо), що викликають сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів. Дії поліцейських не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі. 
Відтак, доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Арестової І.В. про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинка працівниками патрульної поліції, не повідомлення про причину зупинки та про наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння, як підставу для проходження огляду на стан сп`яніння, порушення процедури медичного огляду на стан сп`яніння, тощо, є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими відеозаписами зазначених подій та іншими матеріалами справи. 
Разом із цим, суд не знайшов підтвердження доводів захисника ОСОБА_1 – адвоката Арестової І.В. щодо невідповідності адреси за якою відбулася подія, оскільки у рапорті інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Панкратова Є.О. від 15.03.2025 зазначено, що він просить вважати вірним адресу вчинення правопорушення, а саме адресу керування транспортним засобом як: м. Харків, пр-т Байрона, 163.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. 
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine).
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Виходячи з викладеного вище, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими, які склали протокол не надано, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій.
Отже, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, є правові підстави для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова. 
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя          О.О. Сугачова