номер провадження справи 5/211/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 Справа № 908/3683/25
м. Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Комунального некомерційного підприємства “Центральна міська лікарня” Гайворонської міської ради (вул. Київська, буд. 7, м. Гайворон, Голованівський район, Кіровоградська область, 26300; код ЄДРПОУ 38817151)
До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (вул. Каховська, буд. 11-А, каб. № 8, м. Запоріжжя, 69096; код ЄДРПОУ 40308189)
про стягнення 195 527,47 грн.,

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

09.12.2025 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства “Центральна міська лікарня” Гайворонської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” про стягнення 195 527,47 грн.
09.12.2025 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3683/25 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Вирішено розгляд справи по суті розпочати з 08.01.2026, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.
Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 25.06.2024 між Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір про закупівлю товару № 345 (Договір № 345). Крім цього, 02.07.2024 між Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір про закупівлю товару № 362 (Договір № 362, а разом - Договори). Відповідно до п. 1.1. договорів, Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати Покупцю товар, визначений за асортиментом, кількістю (обсягом) та цінами, зазначений у Специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язався прийняти і сплатити такий товар. Відповідно до пунктів 1.2. Договорів, кількість товару: дизельне паливо – 5000 л. та бензин А-92 – 2000 л. відповідно. Згідно з п. 3.1. договору № 345 від 25.06.2024, ціна договору становить 250 000,00 грн. Згідно з п. 3.1. договору № 362 від 02.07.2024, ціна договору становить 110 160,00 грн. Пунктами 5.1. договорів визначено, що строк (термін) поставки (передачі) товару до 31.12.2024. На виконання договору № 345 від 25.06.2024 ТОВ «Інкам Фінанс» складено видаткову накладну № 0008/0001069 від 03.07.2024 на суму 250 000,00 грн. На виконання договору № 362 від 02.07.2024 ТОВ «Інкам Фінанс» складено видаткову накладну № 0008/0001068 від 03.07.2024 на суму 110 160,00 грн., після чого на цей Товар Відповідачем передано Позивачу відповідну кількість смарт-карток. 12.07.2024 КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради оплачені (платіжні інструкції № 3764 на суму 250 000,00 грн. та № 3763 на суму 110 160,00 грн). В порушення умов договорів, постачання Товару Позивачу на визначених Договором АЗС станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою Відповідачем не відновлено та недопоставлено Позивачу по Договору № 345 від 25.06.2024 року Дизельне паливо на суму 40 500,00 грн. та по Договору № 362 від 02.07.2024 Бензин А-92 на суму 104 652,00 грн. Загальна вартість сплаченого та неодержаного позивачем товару становить 145 152,00 грн. (40 500,00 грн. + 104 652,00 грн.). У зв`язку з відсутністю поставки товару в обумовлений договором строк, покупець звертався до постачальника з претензіями про роз`яснення щодо відсутності на АЗС пального, проведення допоставки продукції, якої не вистачає та перерахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування від несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення. Проте, вказані лист та претензії залишені ТОВ «Інкам Фінанс» без відповіді та задоволення. У зв`язку з порушенням умов договорів в частині здійснення поставки товару, КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» основну заборгованість, яка складається із заборгованостей по договору № 345 від 25.06.2024 на суму 40 500,00грн., по договору № 362 від 02.07.2024 на суму 104 652,00грн., пеню за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 у розмірі 37 906,54 грн., 3 % річних за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 на суму 3 698,39 грн. та інфляційні витрати за період з лютого по жовтень 2025 у розмірі 8 770,54 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 509, 525, 530, 549, 624, 625, 693 Цивільного кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до даних “Діловодство спеціалізованого суду” Господарського суду Запорізької області у Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (код ЄДРПОУ 40308189) наявний зареєстрований електронний кабінет в підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС.
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 10.12.2025 про відкриття провадження у справі № 908/3683/25 направлена до електронного кабінету в підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС ТОВ “Інкам Фінанс” та відповідач отримав вказану ухвалу – 10.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 908/3683/25 в суді.
Станом на 09.02.2026 відповідач відзив на позовну заяву, запропонований надати ухвалою від 10.12.2025 до суду не направив, клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надав. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
09.02.2026 судом прийнято рішення. 
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 між Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір про закупівлю товару № 345 (Договір № 345). 
Крім цього, 02.07.2024 між Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір про закупівлю товару № 362 (Договір № 362, а разом - Договори).
Відповідно до п. 1.1. договорів, Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати Покупцю товар, визначений за асортиментом, кількістю (обсягом) та цінами, зазначений у Специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язався прийняти і сплатити такий товар. 
Пунктом 1.2. договору № 345 від 25.06.2024 передбачена кількість товару: дизельне паливо – 5000 л.
Згідно з п. 3.1. договору № 345 від 25.06.2024, ціна договору становить 250 000,00 грн.
Пунктом 1.2. договору № 362 від 02.07.2024 визнана кількість товару: бензин А-92 – 2000 л.
Відповідно до п. 3.1. договору № 362 від 02.07.2024, ціна договору становить 110 160,00 грн.
Розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочки платежу протягом 30 робочих днів з дня поставки (передачі) товару (п. 4.1. договорів).
До рахунку додається: видаткова накладна (п. 4.3. договорів).
Пунктами 5.1. договорів визначено, що строк (термін) поставки (передачі) товару до 31.12.2024. 
Місце поставки (передачі) товару: Україна, Кіровоградська область. Голованівський район, на АЗС (п. 5.2).
Згідно з п. 6.3. договорів, постачальник зобов`язаний серед іншого: забезпечити поставку (передачу) товару у строки, встановлені договором; забезпечити цілодобову заправку автомобілів покупця по відомостям обліку видачі паливно-мастильних матеріалів, включаючи суботу, неділю та святкові дні. Заправка автотранспорту здійснюється відповідно до потреб покупця.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та даним договором (п. 7.1).
Відповідно до п. 7.2. договорів, за невиконання умов (у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань по поставці (передачі) товару, що є предметом даного договору) постачальник виплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування, від несвоєчасно поставленого товару, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє сторону від виконання прийнятих на себе зобов`язань по договору.
Згідно з п. 12.1. договорів, договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2024 року включно, а в частині взятих зобов`язань – до повного їх виконання.
На виконання умов договору № 345 від 25.06.2024, ТОВ «Інкам Фінанс» складено видаткову накладну № 0008/0001069 від 03.07.2024 на суму 250 000,00 грн. (а.с. 13).
Також, на виконання умов договору № 362 від 02.07.2024, ТОВ «Інкам Фінанс» складено видаткову накладну № 0008/0001068 від 03.07.2024 на суму 110 160,00 грн., після чого на вказані Товари Відповідачем передано Позивачу відповідну кількість смарт-карток. (а.с. 17).
12.07.2024 платіжною інструкцією № 3764 Позивачем проведено оплату за дизпаливо згідно накладної № 0008/0001069 від 03.07.2024 на суму 250 000,00 грн. 
Крім цього, 12.07.2024 платіжною інструкцією № 3763 Позивачем проведено оплату за бензин А-92 згідно накладної № 0008/0001068 від 03.07.2024 на суму 110 160,00 грн. (а.с. 18).
Як зазначає позивач, у місті Гайворон, наявна лише одна АЗС на якій позивач міг би скористатися скетч-картками на пальне, які постачав відповідач, а саме: заправна станція "Авіас плюс", що знаходиться за адресою: м. Гайворон, вул. Гайворонська, 2б, Кіровоградська обл. 
З 27.01.2025 і до 02.12.2025 на АЗС "Авіас плюс" по вул. Гайворонська, 2б, м. Гайвороні, Кіровоградська обл. не було в наявності відповідного пального, що унеможливило використання придбаних довірчих документів (скретч-карток), що підтверджується службовими записками водіїв (а.с. 22).
У вищевказаних службових записках зазначено, що прибувши на АЗС «Авіас» з метою заправки службового автомобіля дизельним паливом або бензином А-92 був проінформований оператором АЗС про те, що будь-яке паливо відсутнє і дата його появи не відома.
Згідно з довідкою № 2841 від 04.12.2025, залишок неотриманого пального по паливних картках (скетч-карток) АВІАС складає на дизельне паливо номіналом 20 літрів 34 штук, номіналом 30 літрів 3 штуки загалом, номіналом 40 літрів 1 штука загалом 810 літрів.
Згідно з довідкою № 2842 від 04.12.2025, залишок неотриманого пального по паливних картках (скетч-карток) АВІАС складає на бензин А-92 номіналом 20 літрів 95 штук, загалом 1900 літрів (а.с. 23-24).
У зв`язку з порушенням відповідачем умов договорів, 15.02.2025 позивачем на адресу відповідача направлено лист № 244 від 07.02.2025 про роз`яснення щодо відсутності на АЗС пального та проведення допоставки продукції, якої не вистачає, або у разі неможливості подальшої співпраці – повернення КНП «ЦМЛ» невикористаних скетч-карток та компенсації їх вартості з боку ТОВ «Інкам Фінанс» (а.с. 19).
Відповіді на вказаний лист з боку ТОВ «Інкам Фінанс» матеріали справи не містять.
З матеріалів справи також вбачається, що 08.05.2025 позивачем на адресу відповідача направлені претензії № 852 від 22.04.2025 за договором № 345 на суму 40 500,00 грн. та № 853 від 22.04.2025 за договором № 362 на суму 104 652,00 грн. про проведення допоставки продукції, якої не вистачає у 30-денний строк у порядку заправки пальним автомобільного транспорту на автозаправних станціях і перерахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування від несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення (а.с. 20-21).
Вищевказані претензії № 852 та № 853 від 22.04.2025 отримані представником відповідача за довіреністю – 16.05.2025 (а.с. 21).
Відповіді на вищевказані претензії з боку ТОВ «Інкам Фінанс» матеріали справи також не містять.
На підставі викладеного позивач звернувся з вказаним позовом про стягнення з ТОВ “Інкам Фінанс” на користь КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради основної заборгованості за договорами № 345 від 25.06.2024 та № 362 від 02.07.2024 на загальну суму 145 152,00 грн., пені за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 у розмірі 37 906,54 грн., 3 % річних за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 на суму 3 698,39 грн. та інфляційних витрат за період з лютого по жовтень 2025 у розмірі 8 770,54 грн. 
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму. 
Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша ст.656 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ч. 1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором, або законом. Передання майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно (частина 2 цієї статті).
Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Судом встановлено, що на виконання умов вказаних договорів Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти на загальну суму 360 160,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 3764 від 12.07.2024 на суму 250 000,00 грн. та № 3763 від 12.07.2024 на суму 110 160,00 грн. 
Однак, ТОВ «Інкам Фінанс» здійснив відпуск КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради бензину та дизпалива частково на суму 215 008,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та зазначено позивачем у позовній заяві.
Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).
Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).
Згідно з п.3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.
Тож, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.
Отже, відпускання пального здійснюється за фактом пред`явлення віртуальної паливної карти – віртуального особливого рахунку Покупця, за видами палива, на якому обліковується передплачений обсяг пального у літрах, що надає право отримати пальне за допомогою Терміналу або Мобільного додатку, на АЗС Продавця, що зазначені на Вебсайті.
Пальне обліковується на Паливній віртуальній картці в літрах. Паливна картка не є платіжним засобом.
Тобто, віртуальна картка є достатнім підтвердженням факту укладання договору купівлі-продажу пального і дає право Позивачеві на його отримання, а Відповідача зобов`язує відпустити пальне. Останній має право на заміну талонів, але ця заміна не повинна позбавляти споживача права власності та не повинна призводити іншу сторону до безпідставного збагачення за рахунок споживачів.
Як встановлено судом, лист № 244 від 07.02.2025 про роз`яснення щодо відсутності на АЗС пального та проведення допоставки продукції, якої не вистачає, або у разі неможливості подальшої співпраці – повернення КНП «ЦМЛ» невикористаних скетч-карток та компенсації їх вартості з боку ТОВ «Інкам Фінанс» відправлені на адресу Відповідача - 15.02.2025.
Однак, станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою (09.12.2025) та прийняття рішення (09.02.2026) відповідач не здійснив поставку товару на суму 145 152,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012/3-30гс13.
Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.
Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.
Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року по справі №918/631/19.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2).
Відповідач своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів погашення заборгованості не представив як і заперечень на вищевказану претензію позивача. 
Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.
За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума основної заборгованості складає 145 152,00 грн., яка підтверджена матеріалами справи.
Враховуючи вищевикладене, заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 145 152,00 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки товару, позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано пеню за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 у розмірі 37 906,54 грн.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок пені за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 у розмірі 37 906,54 грн. з урахуванням направлення листа № 244 на адресу відповідача 15.02.2025 та враховуючи приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача у частині стягнення пені за період з 23.02.2025 по 02.12.2025 на суму 34 792,74 грн., з відмовою у стягненні 3 113,80 грн.
Також у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 на суму 3 698,39 грн. та інфляційних витрат за період з лютого по жовтень 2025 у розмірі 8 770,54 грн. 
Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних за період з 27.01.2025 по 02.12.2025 на суму 3 698,39 грн. та інфляційних витрат за період з лютого по жовтень 2025 у розмірі 8 770,54 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних за період з 23.02.2025 по 02.12.2025 на суму 3 376,28 грн., з відмовою у стягненні 322,11 грн. та в частині стягнення інфляційних витрат за період з березня по жовтень 2025 на суму 7 548,94 грн. з відмовою у стягненні 1 221,60 грн.
Відповідачем контррозрахунку пені, 3 % річних та інфляційних витрат, заявлених позивачем до стягнення, суду не надано. 
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача – 2 955,87 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (вул. Каховська, буд. 11-А, каб. № 8, м. Запоріжжя, 69096; код ЄДРПОУ 40308189) на користь Комунального некомерційного підприємства “Центральна міська лікарня” Гайворонської міської ради (вул. Київська, буд. 7, м. Гайворон, Голованівський район, Кіровоградська область, 26300; код ЄДРПОУ 38817151) основну заборгованість у розмірі 145 152 (сто сорок п`ять тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 00 коп., пеню на суму 34 792 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві) грн. 74 коп., 3 % річних на суму 3 376 (три тисячі триста сімдесят шість) грн. 28 коп., інфляційні витрати у розмірі 7 548 (сім тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 94 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 955 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 87 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.