Справа № 298/157/26 
Номер провадження 3/298/98/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 квітня 2026 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Ротмістренко О.В., за участі секретаря судового засідання Хомин Л.Р., начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури Левкулича О.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, з вищою освітою, працюючого спеціалістом 1 категорії – юрисконсультом відділу загальної організації роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради, члена дисциплінарної комісії, такого, що раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 151 від 13.02.2026 ОСОБА_1 , будучи спеціалістом 1 категорії – юрисконсультом відділу загальної організації роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради та відповідно посадовою особою місцевого самоврядування та згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон) суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, перебуваючи у підпорядкуванні Великоберезнянського селищного голови ОСОБА_2 , а також виконуючи повноваження члена дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради (далі – Комісія) як член Комісії, 10.09.2025 та 15.09.2025, перебуваючи у приміщенні Великоберезнянської селищної ради, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме – прийняв участь у проведені службового розслідування, підписанні акту службового розслідування за результатами проведення службового розслідування, протоколу та голосуванні відносно керівника, а саме – голови Великоберезнянської селищної ради ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №150 від 13.02.2026 ОСОБА_1 , будучи спеціалістом 1 категорії – юрисконсультом відділу загальної організації роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради та відповідно посадовою особою місцевого самоврядування та згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, перебуваючи у підпорядкуванні Великоберезнянського селищного голови ОСОБА_2 , а також виконуючи повноваження члена дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради (далі – Комісія) як член Комісії, 10.09.2025 та 15.09.2025, перебуваючи у приміщенні Великоберезнянської селищної ради, не повідомив Великоберезнянського селищного голову ОСОБА_2 або голову Комісії – заступника Великоберезнянського селищного голови ОСОБА_3 про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, який виник у зв`язку з участю у службовому розслідуванні стосовно свого керівника – Великоберезнянського селищного голови ОСОБА_2 , а саме – при отриманні для підпису акта службового розслідування та протоколу стосовно останнього щодо порушень вимог антикорупційного законодавства та протоколу засідання Комісії, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
23.02.2026 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. В даному клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з даними адміністративними матеріалами. Зокрема, ОСОБА_1 вважає, що органом, уповноваженим на складання протоколу, не доведено наявність реального приватного інтересу. У протоколі на підтвердження наявності приватного інтересу вказано на щомісячне преміювання ОСОБА_1 . При цьому звернув увагу на те, що щомісячне його преміювання здійснювалось задовго до проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії та включення його до її складу у відповідності до розпорядження селищного голови від 14.07.2025 №90, що додатково підтверджує встановлення йому преміювання за діяльність поза межами дисциплінарної комісії. Питання преміювання працівників не мало відношення до діяльності дисциплінарної комісії та не залежало від результатів службового розслідування. Як зазначив ОСОБА_1 , він не отримував і не міг отримувати жодних матеріальних чи нематеріальних вигод у зв`язку з участю в роботі комісії. Будь-які твердження про вплив результатів його діяльності у складі дисциплінарної комісії на його преміювання не підтверджені доказами, що, у свою чергу, виключає можливість настання реального приватного інтересу. Виплата заробітної плати та преміювання пов`язані виключно з виконанням його службових обов`язків та є складовою частиною трудової діяльності, тобто службовими правовідносинами. Також зауважив, що предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за статтею 172-7 як за частиною першою, так і за частиною другою, є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання нею службових чи представницьких повноважень, існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій. При цьому, як зазначає ОСОБА_1 , для підтвердження впливу суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення у протоколі про адміністративне правопорушення основний акцент зроблено на дискреційних повноважень ОСОБА_1 , як члена дисциплінарної комісії. З цього приводу він зауважив, що комісією не приймалось рішення по суті службового розслідування, оскільки на момент відкриття службового розслідування за поданням Ужгородської окружної прокуратури від 26.06.2025 № 07.053-107-4818 Вих25 сплили строки накладення адміністративних стягнень, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим дисциплінарною комісією вимушено застосовано імперативну норму законодавства та закрито службове розслідування на підставі ст. 148 КЗпП. Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що він як член дисциплінарної комісії не реалізував свої дискреційні повноваження, не приймав рішення по суті службового розслідування, що унеможливлює не тільки вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення, але й виключає можливість появи такого впливу. Також зауважив, що органом уповноваженим на складання протоколів не доведено наявність у діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів. Так, відповідно до п.1.6 розділу 1 Положення про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради, затвердженого розпорядженням селищного голови від 14.07.2025 №90 у разі, якщо один із членів дисциплінарної комісії прямо підпорядкований особі, стосовно якої відкрито або здійснюється дисциплінарне провадження, такий член дисциплінарної комісії не повинен брати участі у прийнятті рішення. Дане положення, як зазначено у протоколах про адміністративні порушення від 13.02.2026 № 150 та № 151, ґрунтується на приписах Постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2000 року № 950 « Про затвердження порядку проведення службового розслідування». Відповідно до абз.3 п.2 Порядку службове розслідування може бути проведено в разі внесення подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконанню вимог Закону в інший спосіб. При цьому, абз.5 цього ж пункту Положення визначено, що у випадку, передбаченому абзацом третім цього пункту, службове розслідування проводиться за фактом виявленого порушення або стосовно особи, яка вчинила таке порушення. Тобто, як стверджує ОСОБА_1 , порядок допускає проведення службового розслідування саме за фактом виявленого порушення. Службове розслідування проводилось відповідно до розпорядження селищного голови від 16.07.2025 №91 «Про проведення службового розслідування», виданого за підписом заступника селищного голови, який на той час виконував обов`язки селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради.Згідно п.1 даного розпорядження проведення службового розслідування здійснювалось на підставі подання Ужгородської окружної прокуратури від 26.06.2025 №07.053-107-4818ВИХ25 щодо фактичних обставин, а не стосовно особи. Окрім цього зауважив, що згідно посадової інструкції спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради безпосереднім керівником ОСОБА_1 є начальник відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради, а не селищний голова. З огляду на викладене ОСОБА_1 , зазначає, що протоколами про адміністративні правопорушення не доведено наявність у нього реального конфлікту інтересів, а обов`язок повідомлення виникає лише за наявності реального конфлікту інтересів, таким чином у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. За заведених обставин ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справах про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а у випадку іншої правової оцінки, альтернативно, застосувати положення ст. 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням з огляду на відсутність будь-якої шкоди, формальний характер справи; добросовісну поведінку та відсутність умислу. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. 
Оскільки зазначені справи стосуються однієї і тієї ж особи та одночасно розглядаються одним і тим же органом, такі в силу положень ст. 36 КУпАП суд ухвалив об`єднати в одне провадження.
06.04.2026 на адресу суду надійшли висновки у справах № 298/157/26 та 298/158/26, в яких начальник Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури Олександр Левкулич, зокрема, зазначив, що ОСОБА_1 є посадовою особою місцевого самоврядування VII категорії, членом Комісії та суб`єктом, на якого пошурюється дія положень Закону відповідно до його п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3. ОСОБА_1 , будучи членом комісії, був наділений службовими повноваженнями дискреційного характеру щодо встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу дисциплінарного проступку, голосування за або проти з цих питань, а також підписання висновку службового розслідування. ОСОБА_1 взяв участь у проведенні службового розслідування стосовно свого безпосереднього керівника та в подальшому підписав акт службового розслідування від 10.09.2025, а також протокол № 1 від 15.09.2025 за результатами його проведення. Приватний інтерес ОСОБА_1 полягає у немайновій заінтересованості, зумовленій відносинами прямого підпорядкування Великоберезнянському селищному голові ОСОБА_2 та виражається у прагненні діяти в інтересах керівника шляхом використання наданих службових повноважень, а також зацікавленості в забезпеченні його подальшого лояльного ставлення, можливого матеріального заохочення або уникнення негативних наслідків службового характеру. Його приватний інтерес зумовлений відносинами прямого підпорядкування. Відтак наполягав, що у діях ОСОБА_1 наявні склади інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 та ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 наявність в його діях складів правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 та ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, заперечив, підтримав надані заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення та просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, або обмежитися усним зауваженням. При цьому вказав, що не знав стосовно кого відбувається службове розслідування. 
Прокурор Левкулич О.І. в судовому засіданні наполягав на тому, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з чим наполягав на притягненні його до адміністративної відповідальності та застосуванні адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
В ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. 
Відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
В ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» містяться такі терміни:
корупційне правопорушення – діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;
корупція – використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей;
потенційний конфлікт інтересів – наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; 
реальний конфлікт інтересів – суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; 
приватний інтерес – будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає підстави для висновку, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Відповідно до ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.
Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.
У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.
Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією.
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. 
За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні блага.
Тобто, при наявності суперечності між приватними інтересами особами та її службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. 
Як встановлено в ході судового розгляду розпорядженням селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області Б. Кирлика, від 06.02.2020 №8-К «Про прийняття на посаду спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта Великоберезннської селищної ради ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста І категорії – юрисконсульта Великоберезнянської селищної ради, в порядку переведення з 06.02.2020. 
В подальшому на підставі розпорядження голови Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області Б. Кирлика від 22.12.2020 №24-К переведено ОСОБА_1 спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта селищної ради, на рівнозначну посаду спеціаліста категорії – юрисконсульта відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом селищної ради без зміни посадових обов`язків та визначених сторонами умов трудового договору.
06.02.2020 ОСОБА_1 попереджений про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, що підтверджується підписом ОСОБА_1 , що значиться на такому попередженні.
Відповідно до посадової інструкції спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта, відділу загальної організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради, що затверджена Великоберезнянським селищним головою ОСОБА_4 02.06.2025, посада спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта, вказана посада входить у структурний підрозділ – відділ загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради, безпосереднім керівником якої є начальник Відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом; керівником структурного підрозділу є начальник відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом. Водночас керівником виконавчого органу є Великоберезнянський селищний голова; начальник відділу Відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом здійснює координацію діяльності.
Як убачається, з вказаною посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомлений 02.06.2025.
Як убачається з матеріалів справи, розпорядженнями селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_2 «Про преміювання працівників селищної ради» від 21.01.2025 №5, від 26.02.2025 №23, від 26.03.2025 №31, від 28.04.2025 №53, від 26.05.2025 №66, від 25.06.2025 №78, від 28.07.2025 №94, від 25.08.2025 №102, від 29.09.2025 №115, зокрема, спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта ОСОБА_1 , премійовано в розмірі 150 відсотків за січень 2025 року, лютий – у розмірі 140 відсотків,березень – у розмірі 130 відсотків, квітень – у розмірі 130 відсотків, травень – у розмірі 130 відсотків, червень – у розмірі 130 відсотків, липень – у розмірі 130 відсотків, серпень – у розмірі 130 відсотків, вересень – у розмірі 130 відсотків. 
26.06.2025 керівником Ужгородської окружної прокуратури в порядку ч. 3 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» Великоберезнянській селищній раді Ужгородського району скеровано у порядку ч. 3 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» подання, до якого долучено копію постанови Закарпатського апеляційного суду від 14.05.2025 у справі №298/819/24.
Відповідно до ч. 3 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, де працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку (ч.2 ст.65-1 Закону України «Про запобігання корупції»).
У зазначеному поданні прокурор повідомляє про надходження 12.06.2025 на адресу Ужгородської окружної прокуратури постанови Закарпатського апеляційного суду від 14.05.2025 у справі №298/819/24 щодо ОСОБА_2 , якою скасовано постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.08.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. У поданні наголошено на тому, що апеляційний суд, приймаючи рішення про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, з наведенням обставин вчинених ним проступків. Прокурор з посиланням на відповідні норми Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порушив перед Великоберезнянською селищною радою Ужгородського району питання щодо призначення та проведення службового розслідування за наведеними у поданні фактами, вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, які допустили порушення, вирішення питання про скасування рішення, яке прийнято в умовах реального конфлікту інтересів, зокрема: рішення №30 виконавчого комітету Великоберезнянської селищної ради від 12.07.2022 «Про надання згоди на продовження строків будівництва», та інформування Ужгородської окружної прокуратури про результати вжитих заходів, в тому числі, про висновки комісії про причини і умови, що призвели до вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення, з долученням копії акта службового розслідування після його завершення.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 14.05.2025 у справі №298/819/24, яка оприлюднена в ЄДРСР, постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.08.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього Кодексу.
При цьому, у мотивувальній частині постанови апеляційний суд констатував, що вина ОСОБА_2 підтверджена всіма наявними в матеріалах справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними апеляційним судом доказами, які визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву, відтак апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та вказав на тому, що судом першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.
За рішенням суду встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, зокрема, в тім, що ОСОБА_2 , обіймаючи посаду Великоберезнянського селищного голови, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 4 категорії та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 28, частини другої статті 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись приватним немайновим інтересом, діючи в інтересах близької особи, а саме: дружини ОСОБА_5 та службовими повноваженнями, головуючи на засіданні виконавчого комітету Великоберезнянської селищної ради 12.07.2022, при винесенні на обговорення листа ФОП ОСОБА_5 про надання згоди на продовження строків будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію до 11.08.2027, не повідомив колегіальний орган, а саме: виконавчий комітет Великоберезнянської селищної ради про наявний реальний конфлікт інтересів, та при винесенні на обговорення листа ФОП ОСОБА_5 про надання згоди на продовження строків будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію до 11.08.2027, проголосував «ЗА» за надання згоди та підписав рішення виконавчого комітету Великоберезнянської селищної ради від 12.07.2022 №30 «Про надання згоди на продовження строків будівництва».
Вищевказане подання прокурора разом з постановою суду надійшло до Великоберезнянської селищної ради 26.06.2025.
Відповідно до розпорядження виконувача обов`язків селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 14.07.2025 №90 Про створення та затвердження Положення про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради, було створено та затверджено Положення про дисциплінарну комісію, дисциплінарну комісію та затверджено її персональний склад до якої, зокрема, входить ОСОБА_1 як член комісії.
Згідно з Положенням про Дисциплінарну комісію, затвердженим Розпорядженням селищного голови від 14.07.2025 №90, у разі, якщо один із членів дисциплінарної комісії прямо підпорядкований особі, стосовно якої відкрито або здійснюється дисциплінарне провадження, такий член дисциплінарної комісії не повинен брати участь у прийнятті рішення (п. 1.6 Положення).
Розпорядженням виконувача обов`язків селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 16.07.2025 №91 «Про проведення службового розслідування» на підставі подання Ужгородської окружної прокуратури від 26.06.2025 № 07.53-107-4818ВИХ25 призначено проведення службового розслідування щодо обставин, викладених у поданні.
На виконання вищевказаного розпорядження 10.09.2025 Дисциплінарною комісією було складено: акт службового розслідування, розсилку до проєкту розпорядження: Про проведення службового розслідування»; аркуш погодження проекту розпорядження селищного голови та протокол №1 засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень та перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради від 15.09.2025, які містять підпис ОСОБА_1 .
За змістом протоколу №1 від 15.09.2025 дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради, на засіданні були присутні голова комісії - заступник селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_3 ; секретар комісії – головний спеціаліст з питань управління персоналом відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом ОСОБА_6 , члени комісії: спеціаліст І категорії – юрисконсульт відділу загальної організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом ОСОБА_1 , начальник відділу – головний бухгалтер відділу бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інвестицій, господарського забезпечення селищної ради ОСОБА_7 , начальник відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом селищної ради ОСОБА_8 . Запрошений на комісію селищний голова ОСОБА_2 . За результатами засідання комісія одноголосно «За» - 5, вирішила визнати факт порушення вимог антикорупційного законодавства селищним головою ОСОБА_9 встановленим, рекомендувати селищному голові видати розпорядження про закриття службового розслідування у зв`язку зі спливом строків накладення дисциплінарного стягнення.
Як було встановлено в ході розгляду адміністративних матеріалів, що ОСОБА_1 , будучи спеціалістом 1 категорії – юрисконсультом відділу загальної організації роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради та відповідно посадовою особою місцевого самоврядування та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», публічно не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів колегіальний орган – Великоберезнянську селищну раду,зокрема, заступника селищного голови (голови комісії) ОСОБА_3 , який виник під час участі у проведенні службового розслідування , що підтверджується підписанням ОСОБА_1 акту службового розслідування від 10.09.2025 та протоколу №1 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ , проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради від 15.09.2025 , чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. 
Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»  спеціаліст 1 категорії - юрисконсультант, відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради є посадовою особою місцевого самоврядування, посада належить до сьомої категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією  і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
На підтвердження вини ОСОБА_1 уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до суду надано відповідні докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №150 від 13 лютого 2026 року та протокол про адміністративне правопорушення №151 від 13 лютого 2026 року, якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень; лист начальника УСР в Закарпатській області від 17.11.2025 №129460-2025 «Про надання інформації та копій документів»; лист Великоберезнянського селищного голови від 26.11.2025 №1864/03.1-14 «Відповідь на запит №129460-2025 від 17.11.2025; письмові пояснення члена дисциплінарної комісії Великоберезнянської селищної ради ОСОБА_1 від 24.11.2025; подання керівника Ужгородської окружної прокуратури Домніцького Ю. в порядку ч.3 ст.65-1 Закону України «Про запобігання корупції» від 26.06.2025; лист начальника УСР в Закарпатській області від 26.10.2025 №119334-2025 «Про надання інформації та копій документів»; лист Великоберезнянського селищного голови від 28.10.2025 №1696/03.1-14 «Відповідь на запит №119334 від 21.10.2025; розпорядження голови Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області від 06.02.2020 №8-К Про прийняття на посаду спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта Великоберезннської селищної ради ОСОБА_1 ; розпорядження голови Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області від 22.12.2020 №24-К Про переведення ОСОБА_1 спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта селищної ради, на рівнозначну посаду спеціаліста категорії – юрисконсульта відділу загальної, організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом селищної ради без зміни посадових обов`язків та визначених сторонами умов трудового договору; попередження про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби ОСОБА_1 від 06.02.2020; посадову інструкцію спеціаліста 1 категорії – юрисконсульта, відділу загальної організаційної роботи, зв`язків з громадськістю, правового забезпечення та управління персоналом Великоберезнянської селищної ради; витяги з розпоряджень селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_2 «Про преміювання працівників селищної ради» від 21.01.2025 №5, від 26.02.2025 №23, від 26.03.2025 №31, від 28.04.2025 №53, від 26.05.2025 №66, від 25.06.2025 №78, від 28.07.2025 №94, від 25.08.2025 №102, від 29.09.2025 №115; розпорядження в.о. селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_10 від 14.07.2025 №90 «Про створення та затвердження Положення про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради» з додатками до розпорядження щодо складу дисциплінарної комісії та положенням про дисциплінарну комісію; розпорядження в.о. селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області Мицьо І. від 16.07.2025 №91 «Про проведення службового розслідування»; акт службового розслідування Дисциплінарної комісії від 10.09.2025; протокол №1 від 15.09.2025 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, проведення службових розслідувань, дисциплінарних проваджень, а також перевірки дотримання трудової дисципліни працівниками апарату та виконавчих органів Великоберезнянської селищної ради; розсилку та аркуш погодження до проекту розпорядження «Про проведення службового розслідування».
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки такі відповідно до статей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом. 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність у разі порушення ними Конституції або законів України.
Положеннями ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження сільського, селищного, міського голови, який, зокрема, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на посади керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).
Згідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, згідно примітки до статті 172-7 КУпАП, він є суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена статтею 172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів».
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
ОСОБА_1 не заперечується той факт, що на адресу Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району в порядку ч. 3 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» надійшло подання прокурора, в якому порушувалось питання щодо проведення службового розслідування у зв`язку з вчиненням селищним головою ОСОБА_2 корупційних проступків, у подальшому ОСОБА_1 як член дисциплінарної комісії брав участь у службовому розслідуванні, за результатами проведеного якого дисциплінарною комісією, до складу якої він входив складено акт яким комісія вирішила рекомендувати голові селищної ради видати розпорядження про закриття службового розслідування у зв`язку з закриттям строків для накладення дисциплінарного стягнення на підставі ч. 2 ст. 148 КЗпП України. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 брав участь у засіданні дисциплінарної комісії та голосував при прийнятті рішення про закриття дисциплінарного провадження.
Стосовно доводів ОСОБА_1 , про те, що він ні селищного голову, ні інших посадових осіб, ні НАЗК про наявність конфлікту інтересів при здійсненні вказаних дій не повідомляв, оскільки вважав, що конфлікт інтересів у нього відсутній, слід зазначити таке. 
Відповідно до п. 2.1. Методичних рекомендацій «щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» Національного агентства з питань запобігання корупції - основними складовими конфлікту інтересів є приватний інтерес, наявність службових (представницьких) повноважень, а також наявність суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями.
Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.
Практично це означає, що кожен службовець (посадова особа) при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.
Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або неухваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.
При вирішення питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.
Констатація порушення зазначених вимог закону та, відповідно, вчинення адміністративних правопорушень, передбачених диспозицією частин першої та другої статті 172-7 КУпАП, можливі за таких умов:
- в особи наявний реальний конфлікт інтересів;
- за наявності реального конфлікту інтересів особа у визначеному законом порядку не повідомляє про конфлікт інтересів;
- за наявності реального конфлікту інтересів особа під час виконання своїх службових/представницьких повноважень вчиняє дії чи приймає рішення.
3 огляду на визначення реального конфлікту інтересів, наведене в абзаці 13 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» для його констатації необхідне встановлення одночасно таких складових:
- приватний інтерес;
- службові/представницькі повноваження:
- суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Аналізуючи викладені вище норми чинного законодавства в їх сукупності та в аспекті встановлених в судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 викладені вище норми закону порушив, зважаючи на таке.
Конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої службові обов`язки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і не обов`язково призводить до прийняття неправомірного рішення вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.
Суперечність полягає в тому, що з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий та/або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки або представницькі повноваження в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь якого впливу приватного інтересу.
Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення та/або, вчиняючи ту чи іншу дію, стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).
Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи дій особи при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень. Джерелом приватного інтересу можуть бути не лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати також зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або неухваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.
Тому, навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням (ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»).
У відносинах прямого підпорядкування, конфлікт інтересів, як правило наявний тому, що підпорядковані особи, схильні діяти в інтересах керівника, під час проведення будь-яких дій відносно керівника розуміють, що результати проведення таких дій вплинуть на подальше застосування або не застосування відносно керівника стягнень чи встановлення або не встановлення заохочень. В той же час, особи які проводять перевірочні або службові дії відносно свого керівника розуміють, що перебувають у залежності від свого керівника в розрізі, встановлення додаткових виплат (премії, надбавки, доплати) інших заохочувальних дій, або накладення стягнень, керівником відносно них. Отже, в незалежності від прийнятих рішень, в межах дій, які проводяться підлеглими працівниками відносно свого керівника, завжди виникає конфлікт інтересів.
У судовому засіданні установлено, що ОСОБА_1 є посадовою особою місцевого самоврядування у складі апарату Великоберезнянської селищної ради, на нього поширюють свою дію норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про запобігання корупції».
ОСОБА_1 призначений на посаду Великоберезнянським селищним головою, останній перебував в його прямому підпорядкуванні. В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив, що входив до складу дисциплінарної комісії, як член комісії. Брав участь у проведенні службового розслідування, підписанні акту службового розслідування від 10.09.2025, участі у засіданні дисциплінарної комісії 15.09.2025, а також прийняття рішення шляхом голосування щодо закриття дисциплінарного провадження.
Також в ході судового розгляду встановлено, що останній не повідомляв про конфлікт інтересів, оскільки вважав, що конфлікт інтересів відсутній.
Більше того, зі змісту акту службового розслідування від 10.09.2025 вбачається, що від ОСОБА_2 дисциплінарною комісією були відібрані усні пояснення, службове розслідування проводилось за фактом допущених ОСОБА_2 проступків, пов`язаних з корупцією, відомостей про проведення службового розслідування щодо інших осіб акт не містить. Службове розслідування проводилось саме щодо селищного голови ОСОБА_2 та щодо вчинених ним дій, пов`язаних з корупцією. 
Вказане підтверджується також даними протоколу засідання дисциплінарної комісії, за відомостями якого комісія прийняла рішення про визнання встановленим факт порушення вимог антикорупційного законодавства селищним головою ОСОБА_9 та рекомендацію селищному голові видати розпорядження про закриття службового розслідування у зв`язку зі спливом строків накладення дисциплінарного стягнення.
Судом зауважує, що ОСОБА_1 , будучи службовою особою місцевого самоврядування та членом дисциплінарної комісії, усвідомлюючи, що порушене в поданні питання стосується безпосередньо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 , у прямому підпорядкуванні якого він перебуває, маючи приватний інтерес та службові повноваження, достовірно знаючи, що в нього виник реальний конфлікт інтересів, свідомо допустив його, при отриманні для підпису акта службового розслідування стосовно ОСОБА_2  щодо порушень вимог антикорупційного законодавства та протоколу засідання Комісії, не повідомив селищного голову або голову Комісії про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, та взяв участь у проведені службового розслідування, підписанні акту службового розслідування за результатами проведення службового розслідування, протоколу та голосуванні відносно голови селищної ради про закриття дисциплінарного провадження.
Щодо заперечень ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про призначення та проведення службового розслідування саме щодо селищного голови, суд зауважує, що дослідженими матеріалами справи судом установлено, що останній був обізнаний про вказані факти.
Посилання ОСОБА_1 про те, що селищний голова не є його безпосереднім керівником, судом відхиляються.
Як було встановлено в ході судового розгляду, селищний голова в силу ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; видає розпорядження у межах своїх повноважень, відповідно до ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» здійснює прийняття на службу в органи місцевого самоврядування працівників органів місцевого самоврядування, як керівник здійснює преміювання працівників апарату ради. Відтак ОСОБА_1 перебував у прямому підпорядкуванні селищного голови у розумінні визначення такого поняття у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції». 
За встановлених у судовому засіданні обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, про безпідставність тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративних проступків.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено про наявність суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 , яка має наслідком вплив на його об`єктивність та неупередженість під час проведення службового розслідування та прийняття рішення за наслідками такого щодо його керівника та в його інтересах.
Відтак, зважаючи на наведене суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною першою та другою статті 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Щодо аргументів ОСОБА_1 про те, що він не повідомляв про конфлікт інтересів, оскільки вважав, що такий відсутній, зазначається таке.
Склад правопорушення, пов`язаного з корупцією, є бланкетним, оскільки ознаки пов`язаного з корупцією проступку містяться в окремих встановлених нормах Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Враховуючи зміст статті 68 Конституції України, такі твердження ОСОБА_1 відхиляються, враховуючи конституційний принцип презумпції знання закону.
Якщо особа набула спеціальний правовий статус, пов`язаний із обов`язковим знанням положень тих чи інших норм, зокрема призначення на посаду, пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, то для даної особи є неприйнятним незнання чинного законодавства, зокрема антикорупційного.
Окрім того, особа, яка має сумнів щодо наявності в неї конфлікту інтересів, має право звернутися за відповідним роз`ясненням до НАЗК.
Зазначене прямо передбачено ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Приймаючи рішення, суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, будь-яких клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.
За встановлених в даній справі обставин, підстав для застосування ст. 22 КУпАП щодо ОСОБА_1 суд не вбачає.
При накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, поведінку після вчинення правопорушень, а також те, що він є працевлаштований, відсутність даних про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання про вид стягнення, який слід накласти на ОСОБА_1 , суд враховує вимоги частини другої статті 36 КУпАП та вважає, що для його виправлення, виховання в дусі додержання законів України та поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, в тому числі і іншими особами, буде достатнім накладення стягнення в межах санкції частини другої статті 172-7 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу.
Окрім того, у зв`язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення, виходячи з вимог статті 40-1 КУпАП та відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 172-7, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Матеріали справ про адміністративне правопорушення № 298/157/26 (провадження
№ 3/298/98/26) та № 298/158/26 (провадження № 3/298/99/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 та ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відповідно об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер № 298/157/26 (провадження № 3/298/98/26).
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. 
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Згідно зі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ротмістренко О.В.