П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18403/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б. 
23 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Матохнюка Д.Б. 
суддів: Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Хмельницькій області (ГУ ДПС в Хмельницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0208583-2412-2225-UA68040470000053519 від 15.04.2024.
03 березня 2025 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову частково. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №0208583-2412-2225-UA68040470000053519 від 15.04.2024, в частині нарахування податкового зобов`язання на суму 31222 грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Бахматовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20.03.2007 року №4 "Про оформлення права власності на господарські приміщення загальною площею 2222,3 кв.м." визначено оформити право власності за ПП ОСОБА_2 на чотири господарські приміщення в селі Бахматівці, а саме три свинарники та приміщення ветаптеки загальною площею 2222,3 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 .
На підставі рішення Бахматовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20.03.2007 року №4, 11.05.2007 року Бахматовецькою сільською радою було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 .
Після смерті ОСОБА_2 право власності на чотири господарські приміщення в селі Бахматівці, а саме: три свинарники та приміщення ветаптеки загальною площею 2222,3 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , перейшло:
- до його дружини ОСОБА_3 , яка стала власником 4 частки у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_2 , виданим 09.12.2011 року Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№4476 та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим 28.12.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації;
- до його дружини ОСОБА_3 (1/3 частка спадкової 1/2 частки, тобто 1/6), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРО №616246, виданим 09.12.2011 року Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№4478 та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим 28.12.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації;
- до сина ОСОБА_1 (2/3 частки спадкової 1/2 частки), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРО №616247, виданим 09.12.2011 року Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№4480 та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим 28.12.2011 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації.
Так, договором про поділ в натурі нерухомого майна, посвідченим 08.09.2018 року Верхомій Л.О., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 здійснено поділ майна, що є у спільній частковій власності, а саме - нежитлові приміщення загальною площею 2222,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно даного договору про поділ в натурі нерухомого майна Позивач ОСОБА_1 став власником нерухомого майна у вигляді нежитлової сільськогосподарської будівлі для тварин загальною площею 1165 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Договором про поділ майна.
15.04.2024 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, прийнято податкове повідомлення-рішення за №0208583-2412-2225-UA68040470000053519, яким визначено позивачу податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 39027,50 грн..
Так, на момент формування податкових повідомлень рішень, згідно з інформаційними системами Державної податкової служби України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності ОСОБА_1 перебував об`єкт нерухомого майна «нежитлове приміщення» загальною площею 1165,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта станом на 02.09.2024).
Рішенням сьомої сесії Хмельницької міської ради №1 від 14.07.2021 на 2023 рік затверджено ставку податку па нежитлові приміщення 0.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої, законом на 1 січня, звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування.
Таким чином, відповідач керуючись вищезазначеною інформацією сформував податкове повідомлення-рішення від 15.04.2024 №0208583-2412-2225-UA68040470000053519 па суму 39027,50 гривень. Розрахунок: 1165,00 х (6700,00 - мінімальна заробітна плата на 01.01.2023 х 0,5% - ставка податку) = 39027,50 грн.
Не погодившись з таким рішенням позивач оскаржив його до Хмельницького окружного адміністративного суду.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог частково.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Так, Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи", (набрав чинності 01.01.2015), викладено у новій редакції ст.266 Податкового кодексу України (ПК України), якою запроваджено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно із пп.266.3.1- 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Підпунктом 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Відповідно до п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Тобто, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією зі складових податку на майно, а платником такого податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Так, п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Пільга, встановлена п.п. "ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.
При цьому, правовий аналіз п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність одночасно трьох умов для звільнення об`єкта нерухомості від оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а саме: віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення; власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.
Крім того, відповідно до п. 30.1. ст. 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2. цієї статті.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п. 30.2 ст. 30 ПК України).
Так, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджений і введений в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва", 1271.2 "Будівлі для птахівництва", 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна", 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні", 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства", 1271.7 "Будівлі рибного господарства", 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва", 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".
Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням, і відповідно відносяться до певного розділу, підрозділу, групи, класу та підкласу.
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Так, будівля, яка належить позивачу відноситься до групи - будівлі нежитлові інші, клас будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства, цей клас включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо, підклас - будівлі для тваринництва, що підтверджується наданими до позову документами, а тому не є об`єктом оподаткування у розмірі визначеному податковим повідомленням-рішенням.
Правовий статус належних позивачу сільськогосподарських будівель для тварин першочергово визначено рішенням Бахматовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20.03.2007 року №4 "Про оформлення права власності на господарські приміщення загальною площею 2222,3 кв.м." (яким визначено оформити право власності за ПП ОСОБА_2 на чотири господарські приміщення в селі Бахматівці, а саме три свинарники та приміщення ветаптеки загальною площею 2222,3 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 ) та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , яке було видано на підставі даних рішень.
Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 cт. 266 ПК України передбачено, що ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.
Хмельницькою міською радою рішенням від 14.07.2021 №1 "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради" (зі змінами внесеними рішенням 10-ї сесії міської ради від 15.12.2021 №2, рішенням 16-ї сесії міської ради від 28.04.2022 №1, рішенням 17-ї сесії міської ради від 17.06.2022 №4, рішенням 18-ї сесії міської ради від 09.09.2022 №1, рішенням 22-ї сесії міської ради від 21.12.2022 №7, рішенням 25-ї сесії міської ради від 28.03.2023 №9, рішенням 29-ї сесії міської ради від 02.06.2023 №9, рішенням 31-ї сесії міської ради від 28.07.2023 №8) було встановлено з 01.01.2022 ставку по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у розмірі 1 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. (вказані рішення є в офіційному доступі на офіційному сайті Хмельницької міської ради).
Отже, відповідач невірно застосував ставку податку до бази оподаткування, яка встановлена відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 14.07.2021 №1 про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради, визначено ставки податку відповідно класифікації нерухомого майна відмінних від земельної ділянки. Відповідно до вказаного рішення Хмельницької міської ради, враховуючи класифікацію об`єкта оподаткування, який відносяться до нежитлових сільськогосподарських будівель (будівлі сільськогосподарського призначення), будівлі для тваринництва, ставка оподаткування мала застосовуватись 0,1 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року.
Відтак, сума податку яку позивач повинен був сплатити, а відповідач нарахувати на сільськогосподарське приміщення площею 1165 кв. м. становить 7805,5 грн ( 1165 м2 х (6700 (мінімальна заробітна плата у 2023 році) х 0,1% (відсоток від мінімальної зарплати)).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те,що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення №0208583-2412-2225-UA68040470000053519 від 15.04.2024 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частинні нарахування податкового зобов`язання на суму 31222,00 грн. (39027,50 грн - 7805,50 грн).
Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.