РІШЕННЯ
Іменем України

23 лютого 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/1025/25 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Соколенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

за позовом: Чернігівської окружної прокуратури, 
код ЄДРПОУ 0291011426, 
вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000; 
в інтересах держави в особі: 
позивача: Чернігівської обласної ради
код ЄДРПОУ 25618741
проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14002; 
до відповідача-1: Городнянської міської ради
вул. Троїцька,13, м. Городня, Чернігівський район, Чернігівська область,15100
код ЄДРПОУ 04061731
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Аккорд-Х”
вул. Незалежності, 2, корпус М, офіс 2, с. Рови, Вишгородський р-н, Київська область, 07371,код ЄДРПОУ 45416201
третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство “Городнярайагролісгосп” (вул. Троїцька, 134, м. Городня, Чернігівський район, Чернігівська область, 15100, код ЄДРПОУ 30894574).
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (вул. П`ятницька, 11-А, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 39764881).
про скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення

за участю представників сторін: 
від прокуратури: Драшпуль Н.О. 
від позивача: Кравченко С.П.
від відповідачів: не прибули
від третіх осіб: не прибули 

Дії суду щодо розгляду справи. Позиції учасників справи.
Чернігівською окружною прокуратурою подано позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації до Городнянської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» про:
-скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Городнянською міською радою (код ЄДРПОУ 04061731) на земельну ділянку з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2976441374214);
- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га;
- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» (код ЄДРПОУ 45416201) права оренди земельної ділянки площею 18,3816 га з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030;
- витребування з незаконного володіння Городнянської міської ради (код ЄДРПОУ 04061731), Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» (код ЄДРПОУ 45416201) на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради (код ЄДРПОУ 25618741) земельної ділянки загальною площею 9,5087 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 в межах 26 поворотних точок за наступними координатами:
1) Х 5751755.41 Y 4216718.92
2) Х 5751552.24 Y 4216582.11
3) Х 5751538.31 Y 4216335.44
4) Х 5751673.99 Y 4216354.39
5) Х 5751642.07 Y 4216274.23
6) Х 5751646.62 Y 4216242.64
7) Х 5751678.26 Y 4216264.06
8) Х 5751794.27 Y 4216342.62
9) Х 5751788.16 Y 4216360.81
10) Х 5751788.16 Y 4216449.04
11) Х 5751710.38 Y 4216436.44
12) Х 5751652.86 Y 4216460.55
13) Х 5751813.91 Y 4216548.24
14) Х 5751922.36 Y 4216534.54
15) Х 5751951.39 Y 4216521.39
16) Х 5751970.54 Y 4216533.75
17) Х 5751917.90 Y 4216589.54
18) Х 5752046.01 Y 4216721.66
19) Х 5751974.85 Y 4216671.27
20) Х 5751945.91 Y 4216695.40
21) Х 5751891.62 Y 4216637.45
22) Х 5751861.26 Y 4216627.23
23) Х 5751832.04 Y 4216637.17
24) Х 5751820.12 Y 4216666.69
25) Х 5751788.18 Y 4216675.84
26) Х 5751760.09 Y 4216703.37
-стягнення з відповідачів на користь Чернігівської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910114) витрат на сплату судового збору у розмірі 9689,6 грн та витрати, пов`язаних із залученням спеціаліста, в сумі 5000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 10.12.2020 №44-ОТГ на підставі акта приймання-передачі від 10.12.2020 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області передало Городнянській міській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4143,9193 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 7421482400:04:000:0019, внаслідок поділу якої було сформовано, зокрема, земельну ділянку площею 18,3816 га з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030. На підставі договору оренди землі від 27.12.2024 Городнянська міська рада передала в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 ТОВ «Аккорд-Х». Проте зазначена земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності територіальних громад, сіл, селищ і міст Чернігівської області та в постійному користуванні ДП «Городнярайагролісгосп». Оскільки відповідач-1 неправомірно набув право власності на частину спірної земельної ділянки (в межах накладення на земельну ділянку лісогосподарського призначення), яку надалі передав в оренду відповідачу-2, прокурор просить витребувати її із чужого незаконного володіння відповідачів.
У позовній заяві прокурор просить суд залучити в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (вул. П`ятницька, 11-А, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 39764881), а також залучити до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору – Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Городнярайагролісгосп» (вул. Троїцька, 134, м. Городня, Чернігівський район, Чернігівська область, 15100, код ЄДРПОУ 30894574).
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.10.2025 позовну заяву прокурора прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Городнярайагролісгосп» (код ЄДРПОУ 30894574); залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 39764881), підготовче засідання призначено на 13.11.2025, встановлено учасникам справи строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, пояснень, заперечень.
Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про встановлені строки для подання заяв по суті справі, дату, час та місце підготовчого засідання.
Відзивів на позов від відповідачів у встановлений строк до суду не надходило.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У підготовчому засіданні 13.11.2025 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 13.01.2026.
У підготовчому засіданні 13.01.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.02.2026.
У судовому засіданні 05.02.2026 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 19.02.2026.
Від відповідача-2 надійшли клопотання від 03.02.2026 та 16.02.2026 про долучення доказів та поновлення процесуального строку, в яких відповідач-2 просить суд визнати причини пропуску строку на подання доказів поважними, поновити відповідачу-2 процесуальний строк для подання доказів у справі та долучити до матеріалів справи копії договорів оренди землі № б/н від 17.12.2008, рішення щодо передачі земель із державної власності у комунальну, рішення про поділ та затвердження ділянок.
Клопотання обґрунтовані тим, що договори оренди були остаточно ідентифіковані відповідачем-2 лише після закриття підготовчого провадження в результаті проведення додаткового внутрішнього аудиту великого масиву землевпорядної документації з 2008-2024 роки. Дані договори є визначальними для справи, оскільки підтверджують правомірність користування земельними ділянками, їх цільове призначення та добросовісність відповідача-2. Оскільки спірні ділянки фактично використовуються як сільськогосподарські з 2008 року, ці докази спростовують позицію позивача щодо їх виключно лісогосподарського характеру.
Розглянувши у судових засіданнях 05.02.2026 та 19.02.2026 клопотання відповідача, суд встановив наступне.
Згідно з пп.2, 3, 6 ч.1 ст.42 ГПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Зі змісту ст. 80 ГПК України вбачається, що учасники справи повинні подавати докази до суду разом із поданням заяв по суті (позову, відзиву на позов, письмових пояснень) або у строк, встановлений судом для їх подання. Водночас процесуальний закон також надає можливість особі подати докази поза межами встановленого законом або судом строку, але тільки за умови, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у зазначений строк з причин, що не залежали від неї.
Отже, суд може прийняти до розгляду докази, подані стороною на стадії розгляду справи по суті, коли встановить, що сторона не мала можливості подати їх у визначений законом або судом строк з причин, що не залежали від неї. При цьому необхідно враховувати, що чинний ГПК України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо подання доказів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Водночас, відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення... Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Тобто, право на поновлення строку реалізується з урахуванням конкретних обставин, яким суд має надати правову оцінку і які сторона повинна обґрунтувати.
Дослідивши наведені у клопотаннях причини пропуску строку для подання доказів по справі, враховуючи, що заявником не наведено винятковість обставин для поновлення строку для подання доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань відповідача-2 в частині поновлення строку для подання доказів та залишення без розгляду клопотань в частині долучення доказів. 
У судовому засіданні 19.02.2026 суд розглянув справу по суті, перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
У судовому засіданні 23.02.2026 суд проголосив скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).
Обставини справи встановлені судом. 
Наказом КП «Чернігівоблагроліс» від 27.12.2000 №7 створено Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Городнярайагролісгоп» (далі ДП «Городнярайагролісгоп»). 
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 п. 1, п. 2.1, п.2.2 п.2, п.п. 3.8 п. 3, п.4.2 Статуту ДП «Городнярайагролісгоп», затвердженого наказом в.о. генерального директора КП «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради від 30.08.2022 № 33, підприємство створене за рішенням Засновника наказом від 27.12.2000 № 7 та зареєстровано 28.12.2000 розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації № 420 на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області і входить до сфери управління Управління комунального майна Чернігівської обласної ради. Засновником Підприємства є комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради. 
Підприємство створене з метою охорони та відновлення лісових ресурсів, задоволення потреб юридичних та фізичних осіб у лісових ресурсах на основі їх раціонального використання і отримання прибутку за рахунок задоволення потреб споживчого ринку у лісопродукції та супутніх послугах на підставі ефективного використання виробничого і фінансового потенціалу та з врахуванням обмежень, передбачених цим Статутом. 
Предметом діяльності Підприємства є спеціалізоване ведення лісового господарства, лісозаготівля, тощо.
Підприємство є лісокористувачем, згідно рішення обласної ради від 27.03.2001 «Про надання у постійне користування земель лісового фонду» та здійснює діяльність згідно з положеннями Лісового кодексу України та інших нормативних актів.
Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області і перебуває у підприємства у господарському віданні.
Рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 «Про надання в постійне користування земель лісового фонду» було надана земельні ділянки лісового фонду , які були у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, що припинили своє існування в процесі реформування, в постійне користування підприємствам для ведення лісового господарства. Відповідно до вказаного рішення ДП «Городнярайагролісгоп» надано у постійне користування 12 439,0 га земель лісового фонду.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 10.12.2020 №44-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Городнянській міській раді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4143,9193 га на території вказаної міської ради.
10.12.2020 ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Городнянською міською радою підписано акт приймання - передачі земель сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, в якому зазначено, що цей акт разом із наказом є підставою для державної реєстрації права комунальної власності Городнянської міської ради на земельні ділянки.
Згідно з додатком до акту Городнянській міській раді передано ряд земельних ділянок, у тому числі земельну ділянку під порядковим номером 20, кадастровий номер 7421482400:04:000:0019, площею 91,9095 га, що розташована на території колишньої Володимирівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області.
Рішенням Городнянської міської ради від 23.12.2020 «Про прийняття земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Городнянської міської ради у комунальну власність», прийнято згідно акту приймання-передачі № 44-ОТГ від 10.12.2020 земельні ділянки, у тому числі з кадастровим номером 7421482400:04:000:0019.
09.02.2021 Городнянською міською радою у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку 7421482400:04:000:0019. 
Відповідно до рішення двадцять шостої сесії восьмого скликання Городнянської міської ради від 23.05.2024 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу раніше сформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 7421482400:04:000:0019 для формування окремих земельних ділянок за межами с. Володимирівка Чернігівського району Чернігівської області та сформовано, зокрема земельну ділянку з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га.
Згідно з договором оренди землі від 27.12.2024, укладеним між Городнянською міської радою (орендодавцем) та ТОВ «Аккорд-Х» (орендарем), земельну ділянку з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га передано у користування ТОВ «Аккорд-Х» на строк 7 років.
Прокурор у позові зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 частково сформована за рахунок земель лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДП «Городнярайагролісгоп».
Чернігівська обласна рада повідомила прокурора про те, що рада не приймала рішень про вилучення із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та про зміну цільового призначення земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030.
Факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га, на землі лісового фонду та факт постійного користування ДП «Городнярайагролісгосп» вказаною земельною ділянкою підтверджується матеріалами лісовпорядкування 41 кварталу ДАСП «Городнярайагролісгосп», а саме: проектом організації та розвитку лісового господарства, картою-схемою лісонасаджень, планом лісонасаджень, таксаційним описом 41 кварталу.
Відповідно до інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» (далі - ВО «Укрдержліспроект») від 24.07.2025 № 02/1062-25 та доданої схеми розташування земельної з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 відносно земель лісогосподарського призначення 41 кварталу ДП «Городнярайагролісгосп» відповідно до матеріалів лісовпорядкування передбачено, що спірна земельна ділянка частково накладається на межі 41 кварталу ДП «Городнярайагролісгосп».
Прокурор у позові зазначає, що частина земельної ділянки (9,5087 га) з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 загальною площею 18,3816 га є земельною ділянкою лісового фонду, що належить на праві постійного користування ДП «Городнярайагролісгосп», однак, у результаті державної реєстрації ділянки землі лісового фонду сформовано як землі сільськогосподарського призначення чим створено перешкоди власнику в ефективному використанні вказаної ділянки за її дійсним цільовим призначенням.
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі. 
Відповідно до частин 3, 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
За частиною 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: в чому полягає порушення інтересів держави (1); необхідність їх захисту (2); визначені законом підстави для звернення до суду прокурора (3); а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах (4).
За статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Вказаною нормою гарантований захист права на мирне володіння майном тільки тій особі, яка законним шляхом набула його у власність, у зв`язку з чим для оцінки додержання “справедливого балансу” в питаннях позбавлення особи майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність.
Відтак виправданість втручання в право власності особи напряму корелюється із законністю набуття нею майна, поведінкою під час його придбання та наявності суспільного інтересу, з метою задоволення якого здійснюється втручання держави.
При цьому, Європейський суд з прав людини також дотримується позиції, що в демократичному суспільстві право на справедливий суд є основою правової держави, а гарантіями справедливого судочинства є доступ до суду (справи “Delcourtv.Belgium”, “Belletv.France”). Ураховуючи вказаний принцип, суди не повинні обмежувати право держави на доступ до суду.
У рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення в справах “Спорронг і Льоннрот проти Швеції” від 23.09.1982, “Новоселецький проти України” від 11.03.2003, “Федоренко проти України” від 01.06.2006).
У своїй практиці Європейський суд з прав людини зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення в справах “Хендісайд проти Сполученого Королівства” від 07.12.1976, “Джеймс та інші проти Сполученого Королівства” від 21.01.1986).
Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні в справі “Трегубенко проти України” від 02.11.2004 категорично ствердив: “правильне застосування законодавства незаперечно становить “суспільний інтерес”.
Правовідносини, пов`язані з вибуттям із державної чи комунальної власності майна, становлять суспільний, публічний інтерес.
Відповідно до п. “а” статті 8 Земельного кодексу України до повноважень обласних рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями, що знаходяться в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.
У даній справі прокурор подав позов в особі Чернігівської обласної ради, яка неналежно виконує повноваження щодо захисту порушеного права власності територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області на спірну земельну ділянку, що належить до земель лісогосподарського призначення, та є об`єктом підвищеного захисту зі сторони держави, зі спеціальним режимом її використання.
Реєстрація Городнянською міською радою права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває в постійному користуванні спеціалізованого агролісогосподарського підприємства та відповідно в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області з порушенням норм земельного законодавства за відсутності належних правових підстав створює передумови використання даної ділянки всупереч її цільового призначення та порушує інтереси держави в особі власника - Чернігівської обласної ради, якщо таке буде встановлено.
Чернігівська обласна рада була обізнана з фактом порушення речового права, про що свідчить лист Ради від 24.09.2025, на запит прокурора, проте належних заходів на усунення виявлених порушень самостійно не вчинила. Повідомила, що через обмежене фінансування не вживалися заходи представницького реагування. Разом з цим, обласна рада не заперечує проти вжиття заходів представницького реагування прокуратурою.
Вищевказане свідчить про бездіяльність уповноваженого органу, оскільки ним не було вжито жодних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин та законності розпорядження землями лісогосподарського призначення, органом не уповноваженим на це.
У порядку частини 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивачів про намір подати позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Городнянської міської ради про усунення перешкод у використанні земельної ділянки лісового фонду. 
За таких обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення прокурором факту бездіяльності Чернігівської обласної ради, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави.
Нормативно-правове обґрунтування та оцінка аргументів. Висновки суду.
Статтями 14 Конституції України та 373 ЦК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Статтею 1 Лісового кодексу України (далі – ЛК України) визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. 
Відповідно до статті 6 ЛК України (в редакції, чинній станом на 27.03.2001) всі ліси в Україні є власністю держави. Від імені держави лісами розпоряджається Верховна Рада України, яка делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначеними цим Кодексом та іншими актами законодавства. Ради народних депутатів у межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду в постійне користування або вилучають їх у порядку, визначеному Земельним та цим кодексами.
За частиною 1 статті 4 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) від 18.12.1990 № 561-XII (в редакції, чинній станом на 27.03.2001) у державній власності перебувають усі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб`єктами права державної власності на землю виступають, зокрема, обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають у загальнодержавній власності.
Згідно з п. 1 частини 1 статті 12 та п. 1 частини 1 статті 13 ЛК України (в редакціях, чинних станом на 27.03.2001) до відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування в порядку, встановленому статтею 19 цього Кодексу, за частиною 4 якої обласні Ради народних депутатів повноважні надавати в користування земельні ділянки із земель усіх категорій за межами населених пунктів для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд; та в усіх інших випадках, крім передбачених частинами 1 - 3 і 5 цієї статті.
До відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у постійне користування та припинення права користування ними. 
Отже на момент прийняття рішення до повноважень Чернігівської обласної ради належали питання надання у постійне користування земельних ділянок із усіх категорій земель, у тому числі лісогосподарського призначення.
За статтею 5 ЛК України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.
Виходячи з приписів частин 1, 2 статті 9 ЛК України (в редакції чинній на момент прийняття Чернігівською обласною радою рішення від 27.03.2001) користування земельними ділянками лісового фонду може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земельні ділянки лісового фонду надаються спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, іншим підприємствам, установам, організаціям, в яких створені спеціалізовані підрозділи (далі - постійні лісокористувачі), для ведення лісового господарства, а також для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з пунктом 21 частини 1 статті 43 Закону України “Про місцеве самоврядування” від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Матеріалами справи встановлено, шо Рішенням Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) “Про надання в постійне користування земель лісового фонду” від 27.03.2001 відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству «Городнярайагролісгоп» надані в постійне користування для ведення лісового господарства земельні ділянки лісового фонду, що були в користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, які припинили своє існування в процесі реформування.
Згідно з п. 2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державний земельний кадастр” від 07.07.2011 № 3613-VI земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).
Відповідно до п. 5 розділу VIII Прикінцевих положень ЛК України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 01.01.2027, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності ЗК України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.
Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII “Прикінцеві положення” Лісового кодексу України (що були чинні на момент виникнення спірних відносин), якими визначено, що до одержання в установленому порядку лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (правові позиції Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 № 278/1735/15-ц., постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 та від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-ц).
Рішення Чернігівської обласної ради від 27.03.2001 є підставою для набуття ДП «Городнярайагролісгосп» права постійного землекористування земельними ділянками лісового фонду. Відсутність у дочірнього підприємства державного акта на право постійного користування земельною ділянкою свідчить про те, що визначена законом процедура набуття землекористувачем такого права не завершена. Законодавство України як на момент прийняття Чернігівською обласною радою рішення від 27.03.2001, так і на час розгляду цієї справи не містить граничного строку виконання такого рішення, тому в силу положень статті 144 Конституції України воно (рішення) підлягає обов`язковому виконанню.
Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.08.2024 у справі №910/9909/23.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, стверджує про те, що згідно з планом лісонасаджень ДП «Городнярайагролісгосп» земельна ділянка з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 частково накладається на 41 квартал земель лісового фонду ДП «Городнярайагролісгосп», в доказ чого надає Інформацію Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» (далі - ВО «Укрдержліспроект») від 24.07.2025 з доданим до неї фрагментом накладки, що підтверджує часткове накладення спірної земельної ділянки на землі лісового фонду.
Відповідно до Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2007 № 848, державний облік лісів і державний лісовий кадастр ведуться з метою забезпечення ефективної організації охорони і захисту лісів, раціонального використання лісового фонду, відтворення лісів, здійснення систематичного контролю за якісними і кількісними змінами в лісовому фонді. Державний облік лісів і державний лісовий кадастр ведеться державними органами лісового господарства за єдиною для усіх лісів системою за рахунок державного бюджету. Державний лісовий кадастр включає систему відомостей про правовий режим лісового фонду, розподіл його між користувачами, поділ лісів за групами та віднесення їх до категорій захисності, інші дані, що характеризують кількісний, якісний стан та економічну оцінку лісового фонду.
Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання (ВО “Укрдержліс-проект”) засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 30.09.1991 за № 119, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України.
Відповідно до п. 3.2.8 статуту ВО “Укрдержліспроект”, окрім інших його функцій, забезпечує при лісовпорядкуванні лісового фонду формування повидільних й інтегрованих банків даних, які містять лісотаксаційну, топографо-геодезичну і картографічну інформацію, з наступним формуванням і веденням державного лісового кадастру.
Згідно п. 1.7.1 Інструкції по проведенню лісовпорядкування в єдиному державному лісовому фонді СРСР, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з лісового господарства від 12.09.1985 № 4, повторність лісповпорядкування приймається, як правило, раз в 10 років.
Таким чином, інформація, надана ВО “Укрдержліспроект” щодо факту накладення спірної земельної ділянки на землі лісогосподарського призначення ДАСП «Городнярайагролісгосп» з доданою схемою є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки стосується предмета доказування та надана уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 362/6014/16-ц). 
Отже, у результаті державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 порушено вимоги ЗК України щодо визначення цільового призначення земельної ділянки, що призвело до протиправного перенесення земель лісового фонду в межах кварталу 41 ДП «Городнярайагролісництво» до категорії земель сільськогосподарського призначення. 
За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13.11.2019 у справі № 823/1984/16 право постійного користування землею, яке виникло до набрання чинності ЗК України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ, продовжує зберігатись надалі, в той час як відсутність у підприємств актів про право постійного користування не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування. Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності в нього такого державного акту.
Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004 № 1952-IV визнаються державою.
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення).
Відповідно до Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економіки, довкілля та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Держгеокадастр у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Основними завданнями Головного управління Держгеокадастру є, зокрема, реалізація державної політики у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Отже, реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області має здійснюватися з дотриманням вимог законодавства.
Відповідно до положень ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 
Частиною другою статті 20 ЗК України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
За приписами частин 2, 4 статті 122 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.
Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.
Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Городнярайагролісгосп» створено відповідно до Наказу Обласного комунального спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради від 27.12.2000 № 7 «Про дочірнє підприємство «Городнярайагролісгосп».
Засновником Підприємства є комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради (пункт 1.2. Статуту).
Відповідно до п. 3 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності” від 06.09.2012 № 5245-VІ з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013) землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки:
а) на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;
які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;
б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" п. 4 цього розділу.
Пунктом 7 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 5245-VІ визначено, що з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. 
Виходячи з положень Закону № 5245-VІ, починаючи з 01.01.2013, спірна земельна ділянка лісогосподарського призначення знаходилась у спільній власності територіальних громад сіл, селищ і міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради та перебувала в постійному користуванні ДП «Городнярайагролісгосп».
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до виключних повноважень обласних рад належить вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Частиною другою пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи.
Таким чином, обласні ради здійснюють функції власника майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, у тому числі землею.
Отже, земельна ділянка, що перебуває у постійному користуванні ДП «Городнярайагролісгосп» належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, управління якою здійснює Чернігівська обласна рада.
Розпорядження землями, що знаходяться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області віднесено до повноважень обласної ради (п. “а” ст. 8 ЗК України).
Матеріали справи не містять доказів прийняття обласною радою рішень про передачу земель лісогосподарського призначення, переданих рішенням у постійне користування ДП «Городнярайагролісгосп» іншим суб`єктам. Також відсутні докази прийняття рішень щодо припинення права постійного користування на земельні ділянки лісогосподарського призначення, які перебували у постійному користуванні ДП «Городнярайагролісгосп» (добровільна відмова, вилучення тощо). 
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин” від 28 квітня 2021 року № 1423-IX, який набрав чинності 27.05.2021, розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, за приписами якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім певної категорії земель, в число яких увійшли землі лісогосподарського призначення (підпункт “в” пункту 24 розділу X “Перехідні положення” Земельного кодексу України).
Контроль за використанням земельних ділянок лісогосподарського призначення згідно з їх цільовим призначенням є важливим, враховуючи, зокрема, обмеженість кількості земель цієї? категорії?, їхнє значення для держави, а також суспільну зацікавленість у попередженні незаконних рубок, пошкоджень, ослаблення, іншого шкідливого впливу на лісовий? фонд, у попередженні вичерпання, виснаження лісових ресурсів, у захисті від знищення їх тварин-ного і рослинного світу. Такий інтерес є як загальнодержавним, так і локальним інтересом членів відповідної територіальної? громади, що виражається у підвищеній? увазі до збереження безпечного довкілля, у непогіршенні екологічної? ситуації.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Реалізація права на захист цивільних прав здійснюється за допомогою способів захисту, якими є закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц, від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).
Суд зазначає, якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, то такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності. Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективність - це можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача.
ЄСПЛ у п. 75 рішення у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 зазначив про те, що засіб захисту, що вимагається ст. 13 Конвенції, має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (статті 387, 388 ЦК).
Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.
Предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Предметом доказування у справах за такими позовами є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-то обставини, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, у тому числі не з його волі, перебування його в натурі у відповідача тощо. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.
Вказаний спосіб захисту орієнтований на захист безпосередньо права власності і не пов`язаний з будь-якими конкретними зобов`язаннями між власником і порушником.
У п. 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц) сформульовані такі висновки: "…Велика Палата Верховного Суду підтверджує свій висновок про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 Цивільного кодексу України є ефективним способом захисту права власності".
Вказану правову позицію підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 року у справі № 488/2807/17.
Отже, належним та ефективним способом захисту у зв`язку з протиправним вибуттям земельної ділянки лісового фонду з володіння держави є віндикаційний позов про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Ураховуючи вищезазначене, витребування спірної земельної ділянки у відповідача Городнянської міської ради є ефективним та достатнім способом захисту порушених прав власника.
У той же час, витребування як належний спосіб захисту у цій справі не може бути застосовано щодо всієї земельної ділянки площею 18,3816 га, оскільки спричинить втручання у право на ту частину земельної ділянки, щодо якої немає спору, а отже вимога про витребування може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на землі лісогосподарського призначення.
Сертифікованим інженером землевпорядником Бойко Д.О., зіставивши матеріали, надані ВО «Укрдержліспроект» щодо меж лісового фонду кварталу 41 ДП «Городнярайагролісгосп» та дані ДЗК по ділянці з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030, визначено площу земельної ділянки лісового фонду постійного користувача, яка знаходиться у межах спірної земельної ділянки, площа якої складає 9,5087 га, а також встановлено координати окружної межі вказаної земельної ділянки (лист ПП «ЕЛІТЗЕМ» від 20.08.2025 № 76, схема до нього, каталоги координат). 
Захистити право без ідентифікації земельної ділянки неможливо (див. близькі за змістом висновки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 у справі № 441/123/16).
Отже, для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для витребування якої наявні - тобто така земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр».
Тому належним (правомірним) способом захисту є позов речово-правового характеру, зокрема віндикаційний позов про витребування з незаконного володіння Городнянської міської ради на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради земельної ділянки площею 9,5087 га, що належить на праві постійного користування ДП «Городнярайагролісгосп» та є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у п. 127 постанови від 22.01.2025 у справі № 446/478/19 виснувала, що судове рішення про витребування частини земельної ділянки, що накладається, є підставою для внесення інформації щодо прав на земельні ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, визначеному законодавством.
Враховуючи викладене вище, вимоги прокурора про витребування з незаконного володіння Городнянської міської ради на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради земельної ділянки площею 9,5087 га, що належить на праві постійного користування ДП «Городнярайагролісгосп» та є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
За приписами статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Отже, державна реєстрація спірної земельної ділянки відбулася на підставі відповідних відомостей, внесених до державного земельного кадастру. 
При цьому, формування спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення у межах 41 кварталу ДП «Городнярайагролісгосп» здійснено, у тому числі і за рахунок земель, які не входять в межі вказаного кварталу та не відносяться до земель лісогосподарського призначення.
Так, згідно з даними Державного земельного кадастру земельну ділянку з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га зареєстровано в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням –землі сільськогосподарського призначення, землі запасу.
Відповідно до ч. 13 ст. 79 ЗК України, ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
Отже, скасування реєстрації земельної ділянки з припиненням прав є ефективним способом захисту порушених прав держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення земельної ділянки.
Внаслідок вчинених дій щодо державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 державної реєстрації речового права на вказану земельну ділянку за відповідачами, порушено майнове право держави в особі Чернігівської обласної ради на витребування земельної ділянки.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права комунальної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю за територіальною громадою, яка протиправно його набула у комунальну власність, є перешкодою для реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт.
Таким чином, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 сформована, у тому числі за рахунок земель, які перебувають у постійному користуванні ДП «Городнярайагролісгосп» та є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, то скасування державної реєстрації права власності Городнянської міської ради та права оренди ТОВ «Аккорд-Х» на неї, є ефективним способом захисту прав та законних інтересів Чернігівської обласної ради.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу; характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/2861/18, від 04.06.2019 по справі №916/3156/17, від 11.09.2018 по справі № 905/1926/ 16).
Суд звертає увагу, що лише за умови скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 у Державному земельному кадастрі буде забезпечено ефективне відновлення прав держави на спірну земельну ділянку шляхом відновлення становища, що існувало до його порушення, оскільки Чернігівській обласній раді буде забезпечено реальну та безперешкодну можливість реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки, адже на даний час у кадастрі зазначені неправильні відомості щодо її цільового використання.
Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту та поновлення прав держави в особі Чернігівської обласної ради задоволенню підлягають вимоги про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 з одночасним скасуванням державної реєстрації права комунальної власності Городнянської міської ради та права оренди ТОВ «Аккорд-Х» на оспорювану земельну ділянку.
Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах “Трофимчук проти України”, “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.
Виходячи з викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1. ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням спеціаліста (ч.3. ст.123 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 8. ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста, прокурором надано наступні докази: договір №43/25 від 25.08.2025, укладений між Чернігівською обласною прокуратурою та ПП «Елітзем», акт №43/25 від 27.08.2025 здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжну інструкцію №2456 від 27.08.2025, кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника Бойко Д.О.
Дослідивши надані докази, суд доходить висновку про те, що прокурором у повній мірі обґрунтовано та доведено належними доказами понесення ним витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста, на загальну суму 5000,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі у разі задоволення позову - на відповідача.
За таких обставин, судові витрати у сумі 5000,00 грн, понесені із залученням спеціаліста, покладаються на відповідачів по 2500,00 грн з кожного.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на задоволення вимог прокурора у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідачів по 4844,80 грн з кожного.
Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 
УХВАЛИВ :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Городнянською міською радою (код ЄДРПОУ 04061731) на земельну ділянку з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2976441374214).
3.Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 площею 18,3816 га.
4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» (код ЄДРПОУ 45416201) права оренди земельної ділянки площею 18,3816 га з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030.
5. Витребувати з незаконного володіння Городнянської міської ради (вул. Троїцька, 13, м. Городня, Чернігівський район, Чернігівська область, 15100; код ЄДРПОУ 04061731), Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» (вул. Незалежності, 2, корпус М, офіс 2, с. Рови, Вишгородський р-н, Київська область, 07371, код ЄДРПОУ 45416201) на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14002; код ЄДРПОУ 25618741) земельну ділянку загальною площею 9,5087 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 7421482400:04:000:0030 в межах 26 поворотних точок за наступними координатами:
1) Х 5751755.41 Y 4216718.92
2) Х 5751552.24 Y 4216582.11
3) Х 5751538.31 Y 4216335.44
4) Х 5751673.99 Y 4216354.39
5) Х 5751642.07 Y 4216274.23
6) Х 5751646.62 Y 4216242.64
7) Х 5751678.26 Y 4216264.06
8) Х 5751794.27 Y 4216342.62
9) Х 5751788.16 Y 4216360.81
10) Х 5751788.16 Y 4216449.04
11) Х 5751710.38 Y 4216436.44
12) Х 5751652.86 Y 4216460.55
13) Х 5751813.91 Y 4216548.24
14) Х 5751922.36 Y 4216534.54
15) Х 5751951.39 Y 4216521.39
16) Х 5751970.54 Y 4216533.75
17) Х 5751917.90 Y 4216589.54
18) Х 5752046.01 Y 4216721.66
19) Х 5751974.85 Y 4216671.27
20) Х 5751945.91 Y 4216695.40
21) Х 5751891.62 Y 4216637.45
22) Х 5751861.26 Y 4216627.23
23) Х 5751832.04 Y 4216637.17
24) Х 5751820.12 Y 4216666.69
25) Х 5751788.18 Y 4216675.84
26) Х 5751760.09 Y 4216703.37
6. Стягнути з Городнянської міської ради (вул. Троїцька, 13, м. Городня, Чернігівський район, Чернігівська область, 15100; код ЄДРПОУ 04061731) на користь Чернігівської обласної прокуратури (одержувач: Чернігівська обласна прокуратура, рахунок UA248201720343140001000006008, код ЄДРПОУ 02910114, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ) сплачений судовий збір у розмірі 4844,80 грн та понесені судові витрати у сумі 2500,00 грн, пов`язані із залученням спеціаліста. 
7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» (вул. Незалежності, 2, корпус М, офіс 2, с. Рови, Вишгородський р-н, Київська область, 07371, код ЄДРПОУ 45416201) на користь Чернігівської обласної прокуратури (одержувач: Чернігівська обласна прокуратура, рахунок UA248201720343140001000006008, код ЄДРПОУ 02910114, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ) сплачений судовий збір у розмірі 4844,80 грн та понесені судові витрати у сумі 2500,00 грн, пов`язані із залученням спеціаліста.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. 
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя В.В. Моцьор