Дата документу 04.02.2026 Справа № 337/1851/25

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 337/1851/25      Пр. № 22-ц/807/522/26	Головуючий у 1-й інстанції: Салтан Л.Г. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
за участі секретаря Книш С.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 в особі представника Писаренка Сергія Юрійовича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах особи, відносно якої вирішується питання – ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , РАЙОННА АДМІНІСТРАЦІЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПО ХОРТИЦЬКОМУ РАЙОНУ, як орган опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою (т.с. 1 а.с.2-40), в якій просив: - визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним; - встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опіку та призначити опікуном його – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав, що заявник ОСОБА_1 народився у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Батьками матері заявника вказані, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 . Першин, який залучений в якості заінтересованої особи, перебуває у сімейних відносинах з заявником ОСОБА_8 . Відповідно, вони дід та онук, по лінії матері. На даний час дід заявника непрацездатний. З 2009 року перебуває на пенсії. Дід тяжко хворіє. Йому безстроково встановлена 2-га група інвалідності. Згідно із медичними оглядами А. Першина сімейним лікарем ОСОБА_9 від 21.08.2024, від 25.03.2025, згідно із висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю, №16 від 16.01.2025р. (голова комісії ОСОБА_10 ) та згідно комп`ютерної томографії від 12.09.2024 (лікар ОСОБА_11 ) вбачається таке: «… ОСОБА_12 скаржиться на головний біль. Головокружіння. Хиткість при ходьбі. Загальну слабкість. Погіршення пам`яті. Погіршення уваги. Шум у вухах. Загальний стан середньої тяжкості. Когнітивні функції знижені. Неорієнтований. Хода з сторонньою допомогою та похитуванням. Нетримання сечі. Основний діагноз, захворювання судин мозку. Прогресуючий перебіг. Церебральний атеросклероз. Потребує підгузки для дорослих. Проживає разом з ОСОБА_8 . Самообслуговування обмежене. Обмежена здатність до самостійного пересування. Обмежена здатність до орієнтації. Обмежена здатність до спілкування. Обмежена здатність контролювати свою поведінку…». Внаслідок прогресуючого перебігу захворювання судин мозку, стан здоров`я ОСОБА_13 постійно погіршується. Має місце втрата пам`яті. Напади гіперактивності, кудись поспішає. Орієнтація та навики до самообслуговування втрачені повністю. Потребує постійної сторонньої допомоги. Не може назвати предмети. Не пам`ятає який рік. Не пам`ятає сім`ю, подробиці свого життя та біографії. Не розуміється в грошах, цінності речей та продуктах харчування. Самокритичність відсутня. Нетримання сечі. Постійно знаходиться в памперсі. Вмикає газ, воду, інші побутові прилади і не контролює їх роботу, залишає без нагляду. З метою отримання всіх медичних документів в тому числі необхідних для призначення психіатричної експертизи ОСОБА_13 , заявник ОСОБА_8 ініціював адвокатські запити. Відповідь на запити адвоката не надана. Визначений законом строк на надання відповіді, закінчився. За вище вказаних обставин, наразі постала необхідність у визнанні ОСОБА_13 недієздатним та призначення опікуном його онука ОСОБА_8 . Поведінка ОСОБА_13 загрожує його життю та життю оточуючих. Постала необхідність у вчиненні повсякденних юридично значимих дій. Оформлення субсидій. Переоформлення банківських карток та вкладів. Отримання пенсії. Подання заяв про перерахунок пенсії. Зміна реєстрації місця проживання. Припинення безрозсудного витрачання пенсії. Самостійно вчинити вказані дії, або видати довіреність, ОСОБА_12 не може, за станом здоров`я. Він не розуміє та не усвідомлює значення таких дій. Вище викладені обставини, свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого, ОСОБА_12 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (ч.3 ст.297 ЦПК). У зв`язку з означеним, ОСОБА_13 необхідно визнати недієздатним і призначити його опікуном саме ОСОБА_8 , оскільки з початку захворювання та по сьогоднішній день, супроводом, лікуванням, доглядом та утриманням ОСОБА_13 , займається його онук ОСОБА_8 . Факт спільного проживання діда та онука підтверджується Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду №16 від 16.01.2025. Спільне проживання діда та онука, також підтверджується Довідкою квартального комітету від 02.02.2025р. Окрім того, ОСОБА_8 має постійне місце роботи, з неповною зайнятістю в КУ «Запорізький обласний центр молоді Запорізької обласної ради». Позитивно характеризується за місцем роботи. Отримує регулярний дохід. На підтвердження надаються довідка за місцем роботи №25 від 08.04.2025, рекомендаційний лист за місцем роботи №24 від 08.04.2025 та Довідка про доходи, форма ОК-7, від 27.03.2025. Згідно із довідкою сімейного лікаря заявник ОСОБА_8 здоровий. Під наглядом лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває. На підтвердження надаються довідка сімейного лікаря ОСОБА_14 від 04.04.2025р. та довідка лікаря психоневрологічного диспансеру ОСОБА_15 від 28.03.2025. За час спільного проживання, між дідом та онуком склалися доброзичливі та довірливі стосунки. Інших осіб, які б мали можливість та/або бажання опікуватися дідом, немає.Отже, на підставі вище зазначеного слід дійти висновку, що заявник ОСОБА_8 , здатний та має можливість виконувати обов`язки опікуна свого діда ОСОБА_13 , в разі його визнання недієздатним.
В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю суду першої інстанції Салтан Л.Г. (т.с.1 а.с.41-42). В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено присяжних Мухіна Ю.М. та Охріменко Р.С. (т.с.1 а.с. 43,44). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.45) провадження у цій справі відкрито в порядку окремого провадження; залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1  ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Ухвалою суду першої інстанції від 25.09.2024(т.с.1 а.с.99) в порядку задоволення клопотання представника заявника по справі призначено судово-психіатричну експертизу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , провадження у справі зупинено на час проведення судово-психіатричної експертизи. Ухвалою суду від 19.08.2025 у зв`язку із надходженням до суду висновку судово-психіатричного експерта № 268 від 03.07.2025 року (т.с. 1 а.с. 105-112), за змістом якого: «… ОСОБА_2 , 1949 р.н., виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (токсичного, травматичного, судинного). Таким чином, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом зі сторонньою допомогою може з`явитися в судове засідання та особисто дати пояснення по справі, відповідно своїх когнітивних можливостей в межах деменції…», ухвалою суду першої інстанції провадження у цій справі поновлено (т.с. 1 а.с. 113). На виконання розпорядження керівника апарату Хортицького районного суду м. Запоріжжя (т.с.1 а.с.214) у зв`язку із затвердженням рішенням Запорізької міської ради № 32 від 19.11.2025 нових списків присяжних, повноваження присяжного Охрименко Р.С. припинені. В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено присяжних Мухіна Ю.М. та Большакову С.В. (т.с.1 а.с. 215 - 216).
Заінтересована особа - РА ЗМР по Хортицькому району, як орган та піклування, подала суду першої інстанції у цій справі подання від 02.10.2025 року № В-814-Х-901 із додатками (т.с. 1 а.с. 151-168), за змістом якого остання зазначала таке «…Враховуючи викладене у ньому та відповідно до ст. ст. 60,63 ЦК України, з метою захисту особистих немайнових та майнових прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування дійшов висновку, що у разі визнання його недієздатним,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може виконувати обов`язки опікуна…». 
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2025 року (т.с.1 а.с.220, 221-223) заяву заявника у цій справі задоволено частково.
Визнано недієздатним ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_2 ).
В іншій частині вимог заяву залишено без задоволення.
До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , тимчасово покладено на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_2 ).
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначено 2 (два) роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, учасник цієї справи подали апеляційні скарги: 
- заявник ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с.1-22) просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2  скасувати та ухвалили нове рішення про задоволення вимог в цій частині, яким: призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ; скасувати рішення суду першої інстанції в частині: «До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , тимчасово покладено на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_2 )»;
- особа, відносно якої вирішується питання, - ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17   у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с. 70-89) просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняти у цій частині нове рішення, яким заяву заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призначення опікуном ОСОБА_2 задовольнити.
В автоматизованому порядку 22.12.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенко Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.2 а.с.23). Ухвалою апеляційного суду від 23.12.2025 року (т.с.2 а.с.24) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 30.12.2025 року (т.с.2 а.с.27). Ухвалою апеляційного суду скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (т.с.2 а.с.49), які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк 22.05.2025 року (т.с.2 а.с.70-89). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеними апеляційними скаргами відкрито 31.12.2025 року (т.с.2 а.с.49) та 14.01.2026 року (т.с.2 а.с.90), ухвалою апеляційного суду, з урахуванням ухвали апеляційного суду про виправлення описки (т.с. 2 а.с. 111), дану справу за апеляційними скаргами призначено до апеляційного розгляду (т.с.2 а.с.51, т.с.2 а.с.91). 
ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу заявника у цій справі (т.с.2 а.с.28-48), в якому просив апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати та ухвалили нове рішення про задоволення вимог в цій частині, яким: призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Інші учасники не скористались своїм правом на подачу відзиву на апеляційні скарги сторін у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі через своїх представників, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України (т.с.2 а.с.67-69, 107-110, 114-115, 117-118) всі учасники цієї справи, не з`явились, окрім представників - адвокатів: заявника ОСОБА_1 – Радостєвої М.В. (т.с.2 а.с.124) та особи, відносно якої вирішується питання, - ОСОБА_2 - ОСОБА_17   (т.с.2 а.с.33), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності представників - адвокатів: заявника ОСОБА_1 – Радостєвої М.В. (т.с.2 а.с.124) та особи, відносно якої вирішується питання, - ОСОБА_2 - ОСОБА_17   (т.с.2 а.с.33).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, які з`явились, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги: ОСОБА_1 - підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17 - задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що всі заінтересовані особи із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17 
ОСОБА_2 , як особа, відносно якої вирішується питання, в особі представника ОСОБА_17   оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявник ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в частині: «До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , тимчасово покладено на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_2 )».
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог вищезазначених апеляційних скарг сторін.
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення … частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення…(п.2). 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення…частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Судовими рішеннями є: …рішення, постанови… (ст. 258 ч.1 ЦПК України). 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог заявника в оскаржуваній частині у цій справі в частині відмови про призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керувався ст.ст. 39, 58, 60,63, 65 ЦК України, ст.295, 299, 300 ЦПК України та виходив із такого у цій частині.
Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Відповідно до пункту 3.2 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.
Перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, визначений у пункті 3.3 Правил опіки та піклування, серед яких, зокрема: акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.
Отже, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.
Суду першої інстанції надано подання органу опіки та піклування з метою захисту особистих немайнових та майнових прав ОСОБА_2 можливість виконування обов`язків опікуна особою чоловічої статі призовного віку - заявником ОСОБА_1 . 
Натомість, на глибоке переконання суду першої інстанції, це подання не повністю відповідає вимогам закону, оскільки до подання органу опіки та піклування не додано доказів, які б свідчили про те, що орган опіки та піклування належним чином з дотриманням Правил опіки та піклування перевірив можливість заявника бути опікуном і посилань на наявність таких доказів (зокрема, документів про відсутності судимості) у поданні немає. Органом опіки та піклування були перевірені житлово-побутові умови за місцем мешкання матері заявника ОСОБА_3 , натомість умови життя майбутнього опікуна ОСОБА_1 за місцем зареєстрованого проживання: АДРЕСА_3 , відповідно до доданих до його заяви довідок та пояснень у судовому засіданні 10.06.2025 року взагалі не перевірялося.
У поданні орган опіки і піклування зазначив, що у разі визнання ОСОБА_2 недієздатним ОСОБА_1 може виконувати обов`язки опікуна, однак, чи відповідатиме це якнайкращим інтересам ОСОБА_2 , який, навіть при проведенні судово-психіатричної в присутній супроводжуючій особі, який є заявником ОСОБА_1 (висновок а.2 п.21) не впізнав свого онука, не назвав його ім`я, вважав його лише «знайомим», не пригадав домашню адресу, при цьому який має двох повнолітніх доньок, що наразі мешкають у більш безпечному місці, ніж у прифронтовому м. Запоріжжя, орган опіки та піклування належним чином не з`ясував, думка доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_18 та можливість нею здійснювати обов`язки опікуна над батьком взагалі не з`ясовувалася, питання щодо можливості/неможливості ОСОБА_18 бути опікуном ОСОБА_2 орган опіки та піклування взагалі не досліджував.
Отже, враховуючи ці обставини, а також те, що заявник ОСОБА_1 є військовозобов`язаним за віком, суд першої інстанції вважав за доцільне у задоволенні заяви частині призначення опікуном ОСОБА_2 заявника ОСОБА_1 відмовити. 
Разом з тим, згідно ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування, а тому до встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення йому опікуна опіку повинна здійснювати районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, тому до вирішення питання про призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 тимчасово поклав на орган опіки та піклування РА ЗМР по Хортицькому району обов`язки зі здійснення опіки над  ОСОБА_2 .
Проте із такими висновками суду першої інстанції у рішенні в оскаржуваній частині у цій справі повністю погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі в оскаржуваній частині відповідає лише частково.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що хоча суд першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині правильно виходив із того, що відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. 
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. 
Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. 
Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України). 
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. 
Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. 
Проте, суд першої інстанції не повністю врахував, що можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються саме органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому, за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи, суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам законущодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. 
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. 
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. 
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24). 
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Водночас сам собою факт проходження особою військової служби, а тим паче досягнення особою мобілізаційного віку, не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного (постанова Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22).
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції неналежним чином розглянув заяву ОСОБА_1 в оскаржуваній частині щодо призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою, не надав належної оцінки наявним у матеріалах цієї справи іншим доказам з боку заявника, не встановив необхідних для вирішення цієї справи обставин, зокрема, чи відповідає заявник критеріям, які не позбавляють його цього права, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви.
Так, апеляційним судом в оскаржуваній частині встановлено, що у матеріалах вказаної справи міститься подання органу опіки та піклування (т.с.1 а.с.151-152), у якому орган опіки та піклування дійшов висновку, що у разі визнання недієздатним ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_1 може виконувати обов`язки опікуна. У вказаному поданні зазначено також, що заявник ОСОБА_1  проживає разом зі своїм дідусем ОСОБА_2 у двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями та засобами для повноцінного проживання. Стосунки між ними довірливі та доброзичливі. Квартира належить ОСОБА_3 , матері заявника, однак вона там не проживає, також вона повідомила у заяві про відмову виконувати обов`язки опікуна, посилаючись на підірване ментальне здоров`я. ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_2 з 2021 року. Інші особи, які б виявили бажання виконувати обов`язки опікуна відсутні.
Сама заінтересована особа ОСОБА_3 (дочка особи, відносно якої вирішується питання, та мати заявника у цій справі – ст. 82 ч. 1 ЦПК України) у своєму відзиві на заяву ОСОБА_1 у цій справі у суді першої інстанції повідомила (т.с.1 а.с.185-187), що згоди на призначення її опікуном не надавала. Більше того, у своїй заяві на ім`я голови РА ЗМР по Хортицькому району повідомила, що за станом свого здоров`я не має бажання та можливості бути опікуном батька. Наразі проживає у львівському хостелі та оформлює ВПО. Проживання у хостелі складне і некомфортне, такі умови не придатні для проживання її батька. Повернутись проживати у м. Запоріжжя вона не може, оскільки дуже важко переносить звуки сирени та вибухів. Їй важко контролювати в такі моменти власну поведінку, а тим більше забезпечити опіки батьку, його поведінка у такі моменти абсолютно непередбачувана і загрозлива, вона фізично не може з ним справитися. В періоди його гіпер - активності вона не зможе його втримати, а в періоди абсолютної апатії вона не зможе його зрушити та доставити у бомбосховище, відповідно, він та вона будуть наражатись на небезпеку. Також зазначала, що між її батьком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_1 склалися довірительні стосунки. Вони з самого початку захворювання батька постійно проводять разом багато часу. У всіх медичних документах зазначається про його супровід і лікування її сином ОСОБА_1 , вона цим ніколи не займалась. Наголошувала, що син ОСОБА_1 швидше знаходить спільну мову та має вплив на поведінку її батька ОСОБА_2 син молодий та фізично розвинутий, він може дати раду неадекватній поведінці батька, як у період гіпер-активності, так і у період абсолютної апатії. Зі слів сина їй відомо, що йому іноді доводиться майже носити її батька ОСОБА_2 на руках, що вона не в силах зробити самостійно.
Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що в якості заінтересованої особи у цій справі був залучений  ІНФОРМАЦІЯ_1 (ухвала суду першої інстанції від 16 квітня 2025 року -т.с. 1 а.с. 45), який отримав копію вищезазначеної заяви заявника із додатками у цій справі та був повідомлений судом першої інстанції належним чином про всі судові засідання у цій справі через «Електронний суд» (довідки про доставку електронного документу - т.с. 1 а.с. 49, 116, 139, 182, 206), однак будь-яких заперечень стосовно призначення опікуном ОСОБА_2 заявника ОСОБА_1 , який досяг мобілізаційного віку, у цій справі не надавав.
Разом із цим, недоцільним при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах цієї справи є скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 в оскаржуваній частині, яким: «До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , тимчасово покладено на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_2 )».
За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17 слід задовольнити; рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2025 року в оскаржуваній частині в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у цій справі слід скасувати; ухвалити у цій частині нове судове рішення у вигляді постанови; призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявника у цій справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_17  задовольнити.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2025 року в оскаржуваній частині в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у цій справі скасувати.
Ухвалити у цій частині нове судове рішення у вигляді постанови.
Призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявника у цій справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В іншій оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного оскарження, безпосередньо в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова апеляційним судом складена 13.02.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А.	Трофимова Д.А.