Провадження №2/748/187/26	
 	Єдиний унікальний № 753/14222/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2026 р.	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі
головуючої судді Костюкової Т.В., 
за участі секретаря Гофрик К.С.,
представника позивача – Хлівного Я.М.( в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та про стягнення аліментів на утримання дитини.
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача адвокат Сацик Роман Васильович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1855343 від 01.07.2025 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:
- припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , стягнутих судовим наказом Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі № 748/1230/22;
-звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за виконанням судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі №748/1230/22, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 липня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, який виник у період з липня 2022 року по дату винесення рішення та штрафу у розмірі 44967,16 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 753/14222/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та про стягнення аліментів на утримання дитини передано на розгляд Чернігівському районному суду Чернігівської області за територіальною підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025 року справа передана судді Костюковій Т.В.
Ухвалою від 11 вересня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 27 листопада 2025 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, які в ньому викладені пояснивши, що сторони у перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Славитицького міського суду Київської області 13 березня 2019 року року було розірвано. Починаючи з 28 липня 2022 року з позивача на підставі судового наказу стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.10.2022 року було відкрито виконавче провадження № 70148601 та з нього стягуються аліменти через органи державної виконавчої служби. З січня 2025 року син позивача ОСОБА_4 фактично проживає разом з ОСОБА_1 та його новою сім`єю. Рішення про проживання з батьком ОСОБА_5 прийняв самостійно, так як він досяг 14 років. З січня 2025 року дитина навчається в Києві та знаходиться на його повному утриманні, мати участі у житті та утриманні дитини не приймає , однак аліменти продовжують стягувати з позивача на користь відповідачки в межах відкритого виконавчого провадження на підставі судового наказу від 02.08.2022 року виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області, що суперечить положенням статті 181 СК України та є підставою для припинення стягнення з позивача аліментів та відповідно у зв`язку зі зміною місця проживання сина позивача підстави для стягнення аліментів з відповідачки, яка не бере участі в утриманні сина . Звільнення від сплати заборгованості по аліментам обґрунтовує тим, що дитина з 2022 року проживала з бабусею у м. Житомир, а не відповідачкою, яка проживала та працювала в м. Славутич, а відповідно сина не утримувала. Також представник позивача просив суд задовольнити позовну вимогу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 не з дати подання позову, а з дати ухвалення судового рішення. 
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про часткове визнання позову, в якій вказала, що визнає позов в частині вимог щодо припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 та звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах. Разом з тим не погоджується з вимогою щодо стягнення аліментів з дати подання позову, з урахуванням чого просить суд визначити порядок стягнення аліментів з дати ухвалення судового рішення. 
Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, явку свого представника в судове засідання не забезпечив. 
Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши заяву відповідачки про часткове визнання позову , приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 березня 2019 року по справі № 377/52/19 було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 28.04.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 42 Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_6 ( а.с 26-28, 129-130)
У сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області 02 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №117 та видане свідоцтво про народження дитини . Батьками дитини значиться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с 25)
Відповідно до судового наказу , що виданий Чернігівським районним судом Чернігівської області від 02 серпня 2022 року у справі №748/1230/22 (провадження№2-н/748/58/22 ) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягуються аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 липня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття ( а.с 29 – 30)
Старшим державним виконавцем Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Плютою В.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №70148601 від 26.10.2022 року на підставі судового наказу №2-н/748/58/22 , виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ( а.с 31-32)
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника в межах ВП № 70148601 , сформованого станом 04.06.2025 року позивач має заборгованість зі сплати аліментів , що обрахована з липня 2022 року по березень 2025 року в сумі 227210,06 грн. Зі вказаного розрахунку слідує, що ОСОБА_1 лише у червні 2023 року вперше перераховані кошти в сумі 7000 грн на утримання сина ( а.с 44-45)
З відомостей з сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 , що надані позивачем вбачається, що ОСОБА_2 з 06.06.2023 року обіймала посаду директора юридичної особи ТОВ "ЮАСЕРВІС" , яка знаходилася в м. Славутич та відносно якої 01.07.2024 року була проведена державна реєстрація припинення в результаті ліквідаціїюридичної особи, номер запису 1010571110002000014( а.с. 33)
Відповідно до дослідженого в судовому засіданні акту про фактичне місце проживання особи від 07 травня 2025 року вбачається що за адресою: АДРЕСА_1 разом з позивачем ОСОБА_1 проживає його син ОСОБА_3 , для виховання та розвитку якого створені належні умови проживання ( а.с 35)
Позивач орендує житло за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є договір оренди житлового будинку від 16 лютого 2025 року ( а.с 36-39)
За місцем фактичного проживання дитини ОСОБА_3 у місті Києві, законним представником дитини ОСОБА_1 з лікарем педіатром ОСОБА_7 11.02. 2025 року укладена декларація №0001-45Х1-М110 ( а.с40)
Судом встановлено, що ОСОБА_3 з лютого 2025 року навчається у 7-А класі гімназії №62 Дарницького району м. Києва, що вбачається з характеристики від 10.04.12025 року виданої директором ( а.с 41)
З довідки ліцею №24 м. Житомира від 18.06.2025 року за № 329 прослідковується що ОСОБА_3 з 5 по 7 клас в період з вересня 2022 року по грудень 2024 року навчався в даному навчальному закладі ( а.с 42)
З дослідженої постанови про накладення штрафу в межах виконавчого провадження № 70148661 від 28.04.2025 року вбачається, що на ОСОБА_1 у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 2 роки накладено штраф у розмір 30% суми заборгованості , що складає 44967,16 грн ( а.с 43) 
Відповідно до листа Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області станом на 30.11.2025 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 268987,59 грн ( а.с 126 зворот.)
Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості зі сплати аліментів , що сформований станом на 13.01.2026 року, відповідно до якого станом на листопад 2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 268987,59 грн ( а.с.127-127 зворот)
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Як встановлено судом з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини Зазначене рішення набрало законної сили та виконується позивачем.
За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).
Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
Вирішуючи спір у справі в частині позовних вимог про припинення сплати аліментів з прзивачата та їх стягнення з відповідачки суд виходить із того з того, що у січні 2025 року настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення ОСОБА_1 сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Під час судового розгляду знайшло підтвердження факту проживання дитини ОСОБА_8 з батьком – позивачем по справі з 01.01.2025 року, що підтверджується дослідженими письмовими доказами по справі. Факт проживання дитини ОСОБА_3 з ОСОБА_1 відповідачка ОСОБА_2 не оспорювала, що прослідковується з поданої нею заяви про часткове визнання позову ( а.с 123)
Отже, вирішуючи спір, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовної вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання сина із тих підстав, що дитина з 01.01.2025 року не проживає разом з відповідачкою, а мешкає та знаходиться на утриманні позивача тому вимоги в даній частині є обґрунтованими.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви ( ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України)
В судовому засіданні представник позивача просив стягувати аліменти з відповідачки з дати ухвалення судового рішення, проте суд зауважує, що задоволення позовної вимоги з дати винесення рішення не узгоджується з приписами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України та суперечитиме інтересам дитини, адже аліменти, одержані на дитину в силу приписів ч.1 ст. 179 Сімейного кодексу України є власністю дитини. Враховуючи вищевказані приписи суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 починаючи з дня подання позову - 01 липня 2025 року та допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Також судом встановлено, що на підставі судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі №748/1230/22 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина, який як було встановлено під час судового розгляду з 01.01.2025 року проживає з батьком у м. Києві та знаходиться на його утриманні. При цьому позивач, з огляду на принцип обов`язковості судових рішень зобов`язаний виконувати судове рішення та сплачувати аліменти на користь відповідачки.
Разом з тим при встановлених обставинах стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки, з якою син з 01.01.2025 року не проживає та відповідно не знаходиться на її утриманні свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання сина.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати аліментів ), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі.
В процесі судового розгляду установлений факт того, що дитина проживає з січня 2025 року з позивачем, який самостійно піклується про спільну дитину сторін та забезпечує її усім необхідним.
Аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Аналогічний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21.
Також, Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2021 року у справі 520/21069/18 дійшов висновку, що за своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, з 01.01.2025 року неповнолітній син ОСОБА_4 перестав проживати з матір`ю, а проживає з батьком ОСОБА_1 , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а саме син ОСОБА_3 проживає з батьком. Встановлений у процесі розгляду справи факт того, що з січня 2025 року позивач самостійно піклується про сина сторін є підставою для задоволення позовної вимоги щодо припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 з 01.01.2015 року. 
Враховуючи викладене суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог щодо припинення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , стягнутих судовим наказом Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі № 748/1230/22 починаючи з 01.01.2025 , адже саме з даної дати дитина почала знаходися на утриманні позивача, а тому підстав для отримання аліментів при обставинах фактичного не проживання дитини з відповідачкою після вказаної дати на користь відповідачки суперечитиме інтересам не тільки позивача, але й самої дитини, враховуючи цільове призначення аліментів. 
Щодо позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості позивача по алімсентах з 28 липня 2022 року по дату винесення судового рішення та штрафу слід заначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст197 СКУ за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за виконанням судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі №748/1230/22, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 липня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, який виник у період з липня 2022 року по дату винесення рішення та штрафу у розмірі 44967,16 грн.
Таким чином, повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.
На обставини, які мають істотне значення та відповідно слугують підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам позивач вказує на те його син у 2022 році проживав у матері відповідачки у м. Житомирі, де син відвідував ліцей №24 , а сама ОСОБА_2 проживала у м. Славутич разом зі своїм новим чоловіком та працювала в тому ж місті. Позивач не перераховував кошти відповідачці оскільки знав, що дитина не проживає з матір`ю, а живе з бабусею.
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, сформованого станом на 04.06.2025 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.03.2025 року складає 227210,06 грн ( а.с 44-45), а з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сформованого станом на 13.01. 2026 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.11.2025 року становить 268987,59 грн ( а.с 127-127 зворот) . Штраф зі сплати аліментів становить 44967,16 грн, який не сплачено . Слід відмітити, що відповідний штраф накладено 24.04.2025 року у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 2 роки, а як слідує з розрахунку заборгованість позивача виникла з липня 2022 року та в подальшому збільшувалася наростаючим підсумком.
Суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено що заборгованість за аліментами, виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою. Разом з тим під час судового розгляду знайшла підтвердження обставина, що з 01.01.2025 року дитина сторін проживає з батьком – позивачем по справі, що в розумінні ч.2 ст. 197 Сімейного кодексу України є іншою обставиною, що має істотне значення, та є підставою для задоволення заявленої вимоги саме з часу виникнення даної обставини з 01.01.2025 року, а не раніше як того просить позивач. 
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.
Варто зауважити, що ОСОБА_4 хоча і проживав з бабусею, однак вказана обставина не свідчить про те, що мати ОСОБА_2 не несла витрати на утримання сина, які б мали нести сторони як батьки обопільно. 
Під час судового розгляду не доведено, що аліменти, які сплачувалися позивачем на користь відповідача в межах відкритого виконавчого провадження були використані не в інтересах дитини. Мешкання відповідачки в іншому населеному пункті та отримання нею заробітної плати в м. Славутич не свідчить про ту обставину, що отримані неї аліменти спрямовувалися не на користь дитини. Навпаки працевлаштування відповідачки свідчить проте, що остання мала можливість утримувати свого сина з інших доходів, окрім присуджених аліментів. В матеріалах справи відсутні відомості щодо нецільового використання отриманих аліментів матір`ю. Крім того, позивач як батько мав виплачувати аліменти на користь дитини на підставі рішення суду, однак належним чином даний обов`язок не виконував . Позивач знав та розумів свій обов`язок по виконанню рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак його не виконував, що призвело до накопичення заборгованості. Разом з тим, стягувач аліментів має бути впевнена у стабільності матеріального утримання дитини , що захищається судовим рішенням. Як встановлено судом син ОСОБА_5 почав з ним мешкати почаюючи з початку 2025 року, виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку не визнавався, а відтак суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості, яка виникла з липня 2022 року .
Разом з тим , з урахуванням фактичного місця проживання дитини та відсутності доказів його утримання матір`ю з 01 січня 2025 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 січня 2025 року так як ця дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні і вказана підстава має істотне значення, то суд вважає за можливе звільнити його від сплати заборгованості за аліментами з січня 2025 року з урахуванням чого суд задовольняє позовну вимогу про звільнення від сплати аліментів частково.
Окремо слід зауважити, що суд не приймає визнання позову в даній частині відповідачкою, про яке остання зазначила в своїй заяві , так як таке визнання позову суперечить вимогам закону, адже під час судового розгляду позивачем не доведено наявність обставин визначених ч.2 ст 197 Сімейного кодексу України, що слугували б підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості з липня 2022 року по 31.12.2024 року. 
Також суд зауважує, що контроль за цільовим витрачанням здійснюють органи опіки та піклування, які контролюють їх цільове витрачання особою, яка їх утримує на потреби дитини. 
Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати штрафу суд не вбачає, з огляду на те, що він накладений у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 2 роки, а заборгованість позивача мала місце з липня 2022 року нарастаючим підсумком. Позивачем не спростовано факт наявності заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період, а відповідно і підстави для звільнення від сплати штрафу в суду відсутні. 
Відповідно до частини 1, п.1 частини 2 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При подачі позову позивачем заявлено три позовні вимоги, від сплати однієї з яких ( щодо стягнення аліментів) він звільнений. Отже позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422.40 грн ( а.с 19) 
Приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а також з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1730,08 грн, що є пропорційною до розміру суми задоволених вимог на 42,84%, так як позивач просив звільнити його від сплати заборгованості в сумі 268987,69 грн, а суд звільнив від заборгованості на суму 115241,39 грн ( тієї яка нарахована починаючи з 01.01.2025 року) 
Керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268,293 ЦПК України,
в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та про стягнення аліментів на утримання дитини – задовольнити частково. 
Припинити стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються на підставі судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі № 748/1230/22, починаючи з 01 січня 2025 року 
Судовий наказ Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі № 748/1230/22 відкликати та приєднати до справи. 
Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам з виконання судового наказу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2022 року у справі №748/1230/22, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 01 січня 2025 року 
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову - 01 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1730,08 грн
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 
Відповідач ОСОБА_2 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 
Третя особа: Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Княжа, буд. 28
Повний текст судового рішення виготовлено 20 лютого 2026 року .

Суддя Т.В.Костюкова