Справа №760/6180/17 2/760/9166/26	

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Усатової І.А.,
при секретарі - Омельяненко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1  про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в порядку суброгації, -
В С Т А Н О В И В :
ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в порядку суброгації.
Зазначив, що 18 березня 2015 року о 15 годині 03 хвилини в місті Києві по вул. Басейній, 23, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Murano, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (власник - ОСОБА_2 ), та транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (власник - ОСОБА_3 ).
У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Nissan Murano, державний номер НОМЕР_1 , який був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 03.0001365.0001 від 29.08.2014.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 перед початком руху не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Nissan Murano, державний номер НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
На підставі заяви про страховий випадок від 18.03.2015, страхового акту № 9781.03.15 від 07.04.2015 та рахунку № ЄІ-0000158 від 07.04.2015 ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 2 540,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 853 від 07.04.2015 та нарядом-замовленням № ЄІ-002020 від 07.05.2015.
З посиланням на ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до нього з вимогою № 705 від 08.06.2016 про відшкодування понесених витрат у розмірі 2 540,00 грн.
Однак відповіді на зазначену вимогу відповідачем надано не було, грошові кошти добровільно не сплачені. 
У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра - Україна» матеріальну шкоду у розмірі 2 540,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
03.04.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.04.2017 відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомлення сторін.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 залучено правонаступником позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ».
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації.
На адресу суду повернувся конверт, який направлявся відповідачу, із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».
Представник правонаступника позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов та будь-яких заяв до суду не подав, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того, чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, незважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 18 березня 2015 року о 15 годині 03 хвилини у місті Києві по вул. Басейній, 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Murano, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Nissan Murano, державний номер НОМЕР_1 , який був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 03.0001365.0001 від 29 серпня 2014 року.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.
На підставі заяви про страховий випадок від 18 березня 2015 року, страхового акту № 9781.03.15 від 07 квітня 2015 року та рахунку № ЄІ-0000158 від 07 квітня 2015 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 2 540,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 853 від 07 квітня 2015 року.
Після виплати страхового відшкодування страховик звернувся до відповідача з вимогою № 705 від 08 червня 2016 року про добровільне відшкодування понесених витрат, однак зазначена вимога залишилася без виконання.
Згідно з умовами договору про надання фінансових послуг факторингу № 01/25.05.17 від 25 травня 2017 року та додатку № 1 до нього, до ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за зобов`язанням, що є предметом даного спору.
Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, до страховика Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Верховним судом України в узагальненнях було роз`яснено, що розгляд цивільних справ, які виникають із договорів страхування, вирішенні питання про розмір збитків, завданих транспортному засобу, суди повинні з`ясовував дійсну вартість автомобіля, вартість його ремонту та обставини щодо економічної обґрунтованості ремонту пошкодженого транспортного засобу.
Судом всебічно, повно та об`єктивно досліджено, додані до позовної заяви документи на підставі яких позивач здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму 2 540,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 76, ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
У ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи, що станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, заперечень проти суми страхового відшкодування відповідачем не висловлено, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача 2 540,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600,00грн.
Керуючись ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1  про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в порядку суброгації задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10, ЄДРПОУ: 37686922) матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 2540,00 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Усатова І.А.