Справа №522/28173/25-Е
Провадження №2-а/522/60/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси 
у складі: головуючого судді – Науменко А.В.
за участі секретаря судового засідання – Зелінська К.Ю. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення
ВСТАНОВИВ:
Позивач,  ОСОБА_1 , звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що оскаржувана постанова серії ОДП № 8016303 від 04.11.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення та суттєвими порушеннями процедури притягнення до відповідальності. Зокрема, у змісті постанови відсутнє посилання на конкретні пункти Правил дорожнього руху, які були порушені, а загальне посилання на ч. 3 ст. 122 КУпАП не підтверджується фактичними обставинами, оскільки зупинка транспортного засобу за адресою: м. Одеса, вул. Італійська, 69, не створювала перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху, а будь-які заборонні знаки на вказаній ділянці відсутні. Крім того, відповідачем порушено вимоги ч. 3 ст. 279-1 КУпАП щодо обов`язкового розміщення копії постанови або повідомлення на лобовому склі автомобіля в день фіксації правопорушення. Позивач також наголошує на недотриманні вимог ст. 283 КУпАП, оскільки в постанові не зазначено адресу вебсайту з фото/відеоматеріалами події, а наявний QR-код містить посилання виключно на платіжний сервіс, що позбавляє можливості ознайомитися з доказами провини. Додатково вказується на недобросовісну поведінку суб`єкта владних повноважень, що виявилася у несвоєчасному направленні постанови поштою (лише 25.11.2025) та зазначенні недостовірного номера телефону отримувача, що призвело до порушення права позивача на сплату штрафу в пільговому розмірі згідно зі ст. 300-1 КУпАП та свідчить про штучне обмеження процесуальних прав особи.
Ухвалою суду від 13.01.2026 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду. 
03.03.2026 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву. 
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення вимог позивача в повному обсязі, мотивуючи це правомірністю оскаржуваної постанови серії ОДП № 8016303 від 04.11.2025 року. Суб`єкт владних повноважень зазначає, що факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, підтверджується належними доказами фотофіксації, на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу AUDI Q5 (д/н НОМЕР_1 ) за адресою: м. Одеса, вул. Італійська, 69 безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Такі дії позивача є порушенням п. 15.9 «и» ПДР України та згідно з приміткою до ст. 265-4 КУпАП кваліфікуються як такі, що суттєво перешкоджають дорожньому руху. Департамент спростовує твердження про відсутність у постанові посилання на пункт ПДР та вебресурс із фотоматеріалами, вказуючи, що оскаржуваний акт містить усі необхідні реквізити та посилання на офіційний сайт (carparking.omr.gov.ua). Щодо процедурних порушень, відповідач наголошує на повному дотриманні вимог ст. 279-1 КУпАП, оскільки копія постанови була розміщена на лобовому склі автомобіля в момент фіксації, що підтверджується фотознімками, а поштове відправлення було здійснено з дотриманням установлених строків після закінчення десятиденного періоду для пільгової сплати штрафу. Відповідач акцентує увагу на тому, що правила зупинки біля виїздів з прилеглих територій не потребують обов`язкового встановлення дорожніх знаків, а обов`язок знати та неухильно виконувати ПДР покладається безпосередньо на водія, у зв`язку з чим підстави для скасування постанови та закриття провадження відсутні.
03.03.2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 
Позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, необґрунтованими та такими, що не спростовують позовні вимоги, оскільки надані матеріали не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 72–74 КАС України. Подані копії фотофіксації та скринів вебсторінок мають ознаки технічних вад друку та сумнівного походження, а відповідачем у порушення ч. 4 ст. 99 КАС України не зазначено про наявність їх оригіналів. Крім того, оскаржувана постанова містить відомості про здійснення фіксації пристроєм Lenovo Tab M8 TB-8505X, який за даними виробника не перебуває в обігу, не сертифікований та не повірений як спеціальний технічний засіб контролю. Позивач категорично заперечує факт зупинки за адресою: м. Одеса, вул. Італійська, 69, що підтверджується порівняльним аналізом архітектурних особливостей місцевості та наданих відповідачем фотоматеріалів, які суттєво різняться за візуальними ознаками. Додатково наголошується, що оскаржуваний акт не містить посилання на конкретні пункти ПДР, що позбавляє його законної сили, а відповідачем не доведено статусу території як «прилеглої» та факту створення транспортним засобом реальних перешкод дорожньому руху. Позивач також акцентує увагу на введенні суду в оману щодо розміщення копії постанови під лобовим склом, оскільки на фотоматеріалах фіксації вона відсутня, а QR-код у постанові спрямовує виключно на платіжний сервіс, при цьому інформація про правопорушення на офіційному вебсайті за вказаними реквізитами не знайдена. За таких обставин, з огляду на відсутність складу правопорушення та численні порушення процедури, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
У судове засідання призначене на 03.03.2026 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. 
Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).
З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 04 листопада 2025 року о 12 год. 33 хв. інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябініним С.М. було винесено постанову серії ОДП № 8016303 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Згідно зі змістом постанови, позивачу інкримінується порушення правил зупинки та стоянки транспортного засобу «AUDI Q5» (д/н НОМЕР_1 ) безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: м. Одеса, вул. Італійська, 69, що було кваліфіковано за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Згідно ч. 1ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пункт 1статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів. 
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи сторін, встановлює наявність складу адміністративного правопорушення у діях Позивача, ОСОБА_1 , та приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Суд вбачає, що в оскаржуваній постанові прямо зазначено, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто з постанови вбачається, що позивач здійснив зупинку в забороненій зоні, а саме ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій або безпосередньо в місці виїзду.
Суд вбачає, що оскаржувану постанову складено 04.11.2025 року о 12:33:19. Надані відповідачем фотокартки з місцем розташування автомобіля позивача містять помітку про дату та час, а саме: 04.11.2025 року о 12:32:25.
З вказаних фотографій суд вбачає, що позивачем дійсно порушено вимоги п. 15.9 «и» ПДР України. 
Також з фотографій фіксації правопорушення вбачається, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності розміщено під лобовим склом транспортного засобу.
Щодо інших доводів позивача, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, суд сприймає їх критично виходячи з наступного.
Суд зазначає, що в межах даної справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, надано суду сукупність належних, допустимих та достовірних доказів, які в своїй взаємодії беззаперечно підтверджують факт порушення позивачем правил зупинки. Матеріали фотофіксації, отримані за допомогою технічного засобу, містять вичерпні дані про дату, час та географічні координати місця вчинення правопорушення, що корелюються з даними, зазначеними в оскаржуваній постанові.
Твердження позивача щодо невідповідності архітектурного ансамблю місця події фактичній адресі, вказаній у постанові, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які містять чітку прив`язку транспортного засобу до нерухомих об`єктів та виїзду з прилеглої території. Процесуальні заперечення щодо сертифікації технічного пристрою та форми надання електронних доказів не спростовують суті зафіксованого порушення та не є достатньою підставою для визнання доказів недопустимими, оскільки вони дозволяють суду достовірно встановити обставини справи.
Суд констатує, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності була дотримана в повному обсязі: правопорушення належним чином зафіксовано в режимі фотозйомки, повідомлення про притягнення до відповідальності було розміщено на лобовому склі автомобіля згідно з вимогами ст. 279-1 КУпАП, що підтверджується відповідним фотознімком.
За таких обставин, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є доведеним, а правомірність дій та рішення інспектора з паркування — підтвердженою належними доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими. Будь-яких законних підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі судом не встановлено.
На підставі викладеного, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 121, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – відмовити в повному обсязі.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Суддя:   А.В. Науменко 
03.03.26