РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/8762/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить суд (дослівно):
визнати протиправним зміст листа № 6818 від 17.04.2025 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , яким фактично відмовлено у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі уповноважених осіб негайно звільнити ОСОБА_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 , з військової служби у військовій частині за сімейними обставинами.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у липні 2024 року був призваний на військову службу по мобілізації під час дії правового режиму воєнного стану до військової частини НОМЕР_1 . 02.03.2025 позивач звернувся до командира цієї військової частини із рапортом про звільнення з військової служби через сімейні обставини на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком, який є особою з інвалідністю II групи. За результатами розгляду рапорту відповідачем надано письмову відповідь № 6818 від 17.04.2025 про відмову у його задоволенні, оскільки: при поданні рапорту не дотримані приписи статті 14 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, пункту 233 Положення № 1153/2008 та Порядку № 531; не всі додані до рапорту є оригіналами, а їх копії неналежним чином завірені; не всі подані документи є такими, що підтверджують право на звільнення з військової служби. Позивач не погоджується з такою відмовою, з огляду на що, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
11.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що підстава, за якою позивач має намір звільнитися з військової служби зазначена у абзаці 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII, а не у абзаці 12 п.3 ч.12 ст. 26 Закону № 2232-XII, як про це зазначив позивач, однак, наявність цієї підстави має бути належним чином підтверджена, оскільки така обставина, як наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи, підтверджується актом обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який позивач до рапорту не додав. Крім того, деякі з поданих разом з документів не були належним чином завірені та не брались до уваги при розгляді рапорту, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову. 
ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою суду від 27.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 13.02.2026 витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 02.03.2025 та усіх доданих до нього документів (матеріалів).
Ухвалою суду від 06.03.2026 повторно витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 02.03.2025 та усіх доданих до нього документів (матеріалів).
10.03.2026 на виконання вимог ухвали суду від військової частини НОМЕР_1 надійшли витребувані судом документи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.
Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.
Позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
02.03.2025 позивач звернувся до командира взводу безпілотних авіаційних комплексів 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з рапортом, у якому просив клопотати перед вищим командуванням про його звільнення з військової служби на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю II групи, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Згідно відмітки на рапорті такий рапорт зареєстровано у військовій частині НОМЕР_1 27.03.2025 за вх. № 6634.
До рапорту були долучені засвідчені копії наступних документів, частина з яких засвідчена нотаріально:
паспорт та картка платника податків позивача; пенсійне посвідчення паспорт та картка платника податків ОСОБА_1 (батька позивача); свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (батьками позивача) серії НОМЕР_3 від 19.06.2024; довідка МСЕК серії 12 ААГ № 620318; висновок про наявність порушення функцій організму № 161 від 25.09.2024; акт обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_3 від 25.05.2025.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 (позивача) серії НОМЕР_2 від 21.05.2024 ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії № 161 від 25.09.2024 про наявність порушень функцій організму - ОСОБА_1 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок наданий для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та дійсний до 25.09.2025.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2025 № 6818 повідомлено позивача про відсутність підстав для прийняття рішення про звільнення з військової служби. В листі зазначено, що рапорт від 02.03.2025 позивач адресував не по команді, без дотримання порядку підпорядкованості командиру військової частини НОМЕР_1 , без належного розгляду безпосередніми командирами, що є недотриманням приписів статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 233 Положення, пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 531. Крім того, не всі додані до рапорту документи є оригіналами документів, є неналежно завіреними копіями, всупереч пункту 14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170. Також зазначено, що всупереч Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби через сімейні обставини, а саме у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, позивачем не подано акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вказані обставини свідчать, що подані разом із рапортом документи про звільнення з військової служби, не є належними підтверджуючими документами для звільнення з військової служби на підставі абзацу 13 п.3 ч.12 ст. 26 Закону № 2232-XII
Не погоджуючись з рішенням військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні з військової служби та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, на момент виникнення спірних правовідносин діяв у редакції від 17.01.2025).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-друга статті 1 Закону 2232-XII).
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.
Так, відповідно до абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Згідно з абзацом 2 підпункту 2 пункту 225 Положення № 1153/2008, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється:
під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":
у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (абзац третій пункту 241 Положення № 1153/2008).
Пунктами 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454 (далі - Інструкція № 170, на момент виникнення подання рапорту позивачем діяла у редакції від 25.02.2025) передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.
До керівників органів військового управління Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, які в особливий період мають право звільнення військовослужбовців з військової служби, належать посадові особи, які під час особливого періоду мають право призначення на посади осіб офіцерського складу.
Відповідно до пункту 14.28 розділу XIV Інструкції № 170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.
Додатком 19 Інструкції № 170 визначено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються:
копія аркуша бесіди;
копія рапорту військовослужбовця;
копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; а саме: 
26) у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин. Рапорт подається разом з документами, які надають право на звільнення командиру, де проходить службу військовослужбовець. Ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи на звільнення які підтверджують підстави звільнення та які в подальшому направляються безпосередньо до посадових осіб, що мають право на звільнення військовослужбовців з військової служби.
Як вже зазначав суд, у березні 2025 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом від 02.03.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком, який є особою з інвалідністю II групи.
Ухвалою суду від 06.03.2026 витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 02.03.2025 та усіх доданих до нього документів (матеріалів).
Дослідивши надані військовою частиною НОМЕР_1 витребувані докази, зокрема поданий позивачем рапорт з усіма доданими до нього документами, суд зазначає, що Інструкція № 170 у редакції від 25.02.2025 не містить вимоги про те, що звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення, як про це зазначає відповідач, а тому доводи військової частини, що додані позивачем до рапорту про звільнення з військової служби копії медичних документів, а саме: копія довідки до акта огляду МСЕК від 24.10.2023 серії 12ААГ № 620318, копія висновку про наявність порушення функцій організму (форма первинної облікової документації № 080-4/о) від 25.09.2024 № 161 не були належним чином завірені, а тому не брались до уваги при розгляді рапорту, суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні. 
Крім того, усі додатки додані позивачем до рапорту містять печатку «згідно з оригіналом» та підпис начальника штабу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 , а отже вірність копій наданих до рапорту документів були звірені з оригіналами та засвідчені цією посадовою особою. 
Разом з тим, за змістом п. 9.12 Інструкції № 170 у редакції від 15.02.2025, дострокове звільнення з військової служби військовослужбовців базової військової служби за станом здоров`я, через сімейні обставини або з інших поважних причин, у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, здійснюється командиром навчальної частини (центру) на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, завірених копій документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, копії відповідного вироку суду, що набрав законної сили. 
У свою чергу, пункт 14.10 Інструкції № 170 у редакції від 15.02.2025 не містить вимогу, що звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення, як про це зазначає позивач. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідна норма містилася в Інструкції № 170, яка діяла у редакції до 02.10.2024, а тому документи додані позивачем до рапорту є завіреними належним чином та відповідають вимогам, що до них ставляться. 
Водночас, до рапорту про звільнення з військової служби мають бути додані усі документи, в залежності від обставин, якими аргументується подання про звільнення з військової служби. Кожен з документів, що подається з Поданням про звільнення військовослужбовця з військової служби та зазначений у п. 26 Додатку 19 до Інструкції № 170 підтверджує певну обставину, зокрема: родинні зв`язки особи, її інвалідність, потребу в постійному догляді тощо. Такі документи у своїй сукупності, повинні підтверджувати наявність у військовослужбовця достатніх підстав для звільнення з військової служби.
Як було зазначено судом, процедура розгляду рапорту про звільнення зі служби включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, що надають право для звільнення з військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
Суд зазначає, що така обставина, як наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за одним із своїх батьків який є особою з інвалідністю I чи II групи, підтверджується актом обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Однак, названого акту обстеження сімейного стану військовослужбовця, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до рапорту про звільнення з військової служби позивач не додав.
Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у зв`язку з ненаданням позивачем у повному обсязі встановлених додатком 19 до Інструкції № 170 підтверджуючих документів, позивач належним чином не підтвердив підстави для звільнення з військової служби, відтак, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у задоволенні рапорту діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 25 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) 

Суддя       Ольга ПОЛІЩУК