ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

справа № 691/1781/25
провадження № 1-кп/691/256/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року	Городищенський районний суд Черкаської області	

В складі : 
головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
сторони кримінального провадження
обвинувачена ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Городище Черкаської області кримінальне провадження №12025250380000339 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецьк, Донецької області, українка, громадянка України, не одружена, не працююча, на утриманні двоє малолітніх дітей, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судима, 23 жовтня 2025 року вироком Городищенського районного суду Черкаської області за ч.1 ст.310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., який сплатила 09 березня 2026 року,
у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,- 
встановив: 
ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутою до кримінальної відповідальності 23 жовтня 2025 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.310 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на шлях виправлення не стала та знову скоїла умисний злочин. В невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбала бойові припаси, які, з метою подальшого збуту, постійно зберігала, без передбаченого законом дозволу. 30 жовтня 2025 року, близько о 11 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , умисно, незаконно збула особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_5 предмети в кількості 117 штук, які, згідно висновку судово-балістичної експертизи № СЕ-19/124-25/15851-БЛ від 31 жовтня 2025 року, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45 мм проміжними патронами, споряджені кулею із сталевим осердям (7H6, 7H6M), з яких: 96 патронів промислового виробництва м. Тула СРСР, 27 патронів промислового виробництва м. Луганськ Україна, та які вона зберігала без передбаченого законом дозволу, за що отримала грошові кошти в сумі 3 000 гривень. 
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України – придбання, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення, згідно обвинувального акту затвердженого 23 грудня 2025 року начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №12025250380000339 відповідно до ст.337 КПК України.
Статтею 370 КПК України визначено - судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим. 
В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стаття 10 КПК України встановлює рівність всіх перед законом і судом.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 10 і 11 Загальної Декларації прав людини та ст.14 Міжнародного Пакту про громадські та політичні права, кожна людина, яка звинувачується у вчиненні злочину, має право вважатися безвинною доти, доки її вина не буде встановлена законним чином шляхом прилюдного розгляду її справи незалежним і безстороннім судом на основі повної рівності, з додержанням всіх вимог справедливості, і з забезпеченням всіх можливостей для захисту.
При цьому, суд враховує, що однією із засад судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.4 ст.129 Конституції України). 
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив, мету, форму вини у кримінальному правопорушенні, свою вину визнала повністю і суду пояснила, що перебувала у скрутному матеріальному становищі, та потребувала коштів на утримання малолітніх дітей, і скористалася тим, що у підвалі її будинку зберігалися бойові припаси, які привіз брат чоловіка з війни, та вирішила їх збути на пропозицію знайомого.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, її покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального провадження, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у скоєнні кримінального правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками - придбання, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до п.п.11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» під незаконним носінням вогнепальної зброї та бойових припасів є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо). Незаконним придбанням вогнепальної зброї та бойових припасів слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям всупереч передбаченому законом порядку.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність, п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України».
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який за ч.1 ст.263 КК України віднесено до тяжких злочинів, особу винної, яка має вік 30 років, осудна, не одружена, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працююча, не зверталася за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, згідно довідки №01-03-06/1432 від 02 грудня 2024 року Комунального некомерційного підприємства "Городищенське медичне об"єднання" Городищенської міської ради Черкаської області, відповідно до довідки-характеристики Виконавчого комітету Городищенської міської ради від 24 жовтня 2025 року №79 характеризується посередньо, активної участі в житті громади не приймає, скарги від жителів не надходили, відповідно до вимоги УІАП Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області ДІАП Національної Поліції України від 31 жовтня 2025 року №36-31102025/71009 про судимість до кримінальної відповідальності притягується не вперше, так 23 жовтня 2025 року вироком Городищенського районного суду Черкаської області за ч.1 ст.310 КК України засуджена до покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., який сплатила 09 березня 2026 року згідно до квитанції АТ «Укрпошта» №92 від 09 березня 2026 року, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, і обставин, які обтяжують покарання, не встановлено;
- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права і як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного; адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України;
- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;
- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним, щоб втручання вважалося пропорційним, і воно має відповідати тяжкості правопорушення та не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Частиною 3 ст.75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Згідно ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки.
В судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, із встановленням однорічного іспитового строку з покладенням обов`язків у виді періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Обвинувачена не заперечила щодо виду покарання, просила суворо не карати, взяти до уваги, що бажає стати на шлях виправлення. 
З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з її ізоляцією від суспільства, і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає їй покарання у виді позбавлення волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку та з покладенням обов`язків визначених п.1,п.2 ч.1 ст.76 КК України, як достатнього для її особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні. Визначене обвинуваченій покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
Запобіжні заходи до обвинуваченої ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченій запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.
Речові докази у кримінальному провадженні: сто сімнадцять предметів, які, згідно висновку судово балістичної експертизи № СЕ-19/124-25/15851-БЛ від 31 жовтня 2025 року, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45мм проміжними патронами, споряджені кулею із сталевим осердям (7H6, 7H6M), з яких: 96 патронів - промислового виробництва м. Тула СРСР, 27 патронів промислового виробництва м. Луганськ Україна, які здані на зберігання до сейфу № 24 кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, і є такими, що не представляють цінності, слід знищити; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄБ6203956; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄС5478084; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЕН0167156; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ГЛ0906000; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄМ2473891; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄП6273215, при освітленні яких УФЛ на них мається напис «ЗБРОЯ ЗБУТ», які здані на зберігання до уповноваженого банку Черкаської філії АБ «Укргазбанк», слід конфіскувати в дохід Держави у відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні маються процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судово балістичної експертизи № СЕ-19/124-25/15851-БЛ від 31 жовтня 2025 року і які становлять 2 674 гривні 20 копійок, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь Держави, у зв`язку з постановленням обвинувального вироку щодо обвинуваченої. 
Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, - 

ухвалив: 
Визнати ОСОБА_4 винуватою в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального Кодексу України, і призначити покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо остання протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. 
На підставі п.1,п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. 
Нагляд за засудженою ОСОБА_4 , як за особою звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснювати уповноваженому органу з питань пробації Черкаському районному сектору №1 філії Державної Установи «Центр пробації» в Черкаській області.
Запобіжні заходи на час вступу вироку суду у законну силу стосовно ОСОБА_4 судом не обиралися.
Речові докази у кримінальному провадженні у виді: 
- сто сімнадцять предметів, які, згідно висновку судовобалістичної експертизи № СЕ-19/124-25/15851-БЛ від 31 жовтня 2025 року, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45мм проміжними патронами, споряджені кулею із сталевим осердям (7H6, 7H6M), з яких: 96 патронів - промислового виробництва м. Тула СРСР, 27 патронів промислового виробництва м. Луганськ Україна, які здані на зберігання до сейфу № 24 кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, знищити; 
- грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄБ6203956; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄС5478084; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЕН0167156; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ГЛ0906000; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄМ2473891; грошова купюра номіналом 500 гривень с.н. ЄП6273215, при освітленні яких УФЛ на них мається напис «ЗБРОЯ ЗБУТ», які здані на зберігання до уповноваженого банку Черкаської філії АБ «Укргазбанк», конфіскувати в дохід Держави у відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , процесуальні витрати у кримінальному провадженні №12025250380000669 за проведення  судовобалістичної експертизи № СЕ-19/124-25/15851-БЛ від 31 жовтня 2025 року, в сумі 2 674,20 грн., на користь Держави, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106 код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України, (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікацій доходів бюджету 22030106. 
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, та після набрання вироком законної сили направити для виконання Черкаському районному сектору №1 філії Державної Установи «Центр пробації» в Черкаській області.

Суддя 	ОСОБА_1