Справа № 584/369/26
Провадження № 3/584/181/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2026 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Токарєв С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , 

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,  
встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 194374 від 25.02.2026 - 25.02.2026 о 17:00 год. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто умисну бездіяльність економічного характеру, що виразилась у залишенні її без догляду та піклування, на які вона мала передбачене законом право, внаслідок чого вона впала та була завдана шкода її фізичному та психічному здоровю.
Своїми діями  ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.14).
Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява №18986/06, від 16 лютого 2017 року).
В силу ст.268 КУпАП неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 № 2229-VIII економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Вина у вчиненні цього правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 194374 від 25 лютого 2026 (а.с.1), рапортом помічника ЧЧ ВП № 2 (м. Путивль) від 25.02.2026 про те, що надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2  (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 25 лютого 2026 року (а.с.8,9,10), а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 25.02.2026, у яких останній зазначив, що він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , якій виповнилось 94 роки, та на нього покладено обов`язок піклуватися про неї та здійснювати за нею догляд, проте, внаслідок його бездіяльності мати залишилась без нагляду з його боку, внаслідок чого близько 17:00 25.02.2026 вона залишилась сама та впала, у зв`язку з чим є підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні наведеного правопорушення.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не вбачається.
Враховуючи наведене в сукупності та особу винного, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вважаю, що його виховання і попередження нових правопорушень можливе при накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу, у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В силу ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з  ОСОБА_1  судовий збір.
Керуючись ст.ст. 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду.
Постанова, якщо її не оскаржено, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.М.Токарєв