П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 278/4998/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Буткевич М.І. 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 
15 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області та Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
у жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 4684759 від 08.05.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач зазначив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та в умовах воєнного стану постійно перебуває у відрядженнях, зокрема в зонах бойових дій, що перешкодило йому вчасно оскаржити постанову. 
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та направити справу для продовження розгляду. Апелянт наполягає на тому, що його особливий статус як захисника держави та умови воєнного стану є достатньою підставою для поновлення строку, а також посилається на правові позиції Верховного Суду. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити судове рішення без змін, наголошуючи на значній тривалості пропуску строку та відсутності доказів, які б підтверджували неможливість звернення до суду протягом травня-жовтня 2025 року. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 312 КАС України. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). 
Судом встановлено, що оскаржувана постанова отримана позивачем особисто 08.05.2025 року, що підтверджується його підписом у документі. Таким чином, десятиденний строк на оскарження закінчився 18.05.2025 року. Позовна заява подана до суду лише 01.10.2025 року, тобто з пропуском строку на понад чотири місяці. 
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які мають бути підтверджені належними доказами. 
Колегія суддів зазначає, що статус військовослужбовця в період дії воєнного стану не є автоматичною та безумовною підставою для поновлення процесуального строку. Воєнний стан як правовий режим не зупиняє дію процесуальних норм, а особа, яка звертається з відповідним клопотанням, повинна довести існування причинно-наслідкового зв`язку між умовами проходження військової служби та неможливістю своєчасного звернення до суду.
Суд звертає увагу, що сам по собі факт проходження військової служби не виключає можливості реалізації права на звернення до суду, зокрема шляхом направлення позовної заяви поштовим зв`язком, звернення через представника або використання підсистеми «Електронний суд».
У даній справі позивачем на підтвердження клопотання надано лише копію військового квитка. Наявність у позивача статусу військовослужбовця підтверджує лише факт проходження служби, однак не свідчить про інтенсивність, характер чи умови такої служби, які б унеможливлювали звернення до суду.
Будь-яких інших доказів (наказів, бойових розпоряджень, витягів із наказів про відрядження тощо), які б свідчили про те, що характер проходження ним служби упродовж усього періоду пропуску строку (травень-жовтень 2025 року) об`єктивно виключав можливість подання позову засобами поштового зв`язку, через представника або за допомогою електронних сервісів суду, матеріали справи не містять.
Колегія суддів наголошує, що для визнання причин пропуску строку поважними необхідним є встановлення обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне звернення до суду, а не лише ускладнювали його. Надання можливості поновлення строку без належного доказового обґрунтування призвело б до нівелювання процесуальних строків як інструменту забезпечення правової визначеності.
Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на практику Верховного Суду у справі № 120/359/24, оскільки у зазначеній справі позивачем було надано належні докази, які підтверджували об`єктивну неможливість своєчасного звернення до суду. У даному ж випадку пояснення про постійні відрядження залишилися на рівні декларативних тверджень, не підкріплених належними та допустимими доказами.
Таким чином, оскільки позивач пропустив спеціальний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України, а наведені ним причини пропуску не підтверджені належними доказами та не визнані судом поважними, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у поновленні такого строку.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску строку звернення до адміністративного суду було виявлено після відкриття провадження у справі і позивач не заявить про поновлення строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, позовна заява залишається без розгляду. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права та правомірно залишив позовну заяву без розгляду на підставі ст. 123 КАС України. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою обставин справи, не містять посилань на нові обставини, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи та надав їм правильну правову оцінку, у зв`язку із чим ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Боровицький О. А.    Курко О. П.