Справа № 463/11675/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я 
Провадження № 22-ц/811/2697/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
секретаря: Підлужного В.І.,
з участю: позивача ОСОБА_1 та представника позивача (апелянта) – Севери Н.В., представника відповідача – Винниченка М.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид -10» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид -10» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди
В червні 2025 року позивач звернулась до суду із заявою про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000,00 грн.
В липні 2025 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат щодо надання професійної правничої допомоги у розмірі 30 000,00 грн в пропорції до позовних вимог, у задоволенні яких стороні позивача було відмовлено
Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року заяву – задоволено частково.
Стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид -10» 0, 73 (сімдесят три копійки) грн понесених витрат на професійну правничу допомогу у Личаківському районному суді м. Львова у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид - 10» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зокрема покликається на те, що право на подання Відповідачем доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, могло бути реалізовано Відповідачем виключно у строк,
встановлений законом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії. Звертає увагу на те, що Відповідачем не було надано жодних доказів, які би вказували на поважні причини пропуску строку для подання доказів, які підтверджують розмір витрат, які Відповідач сплатив на професійну правничу допомогу, а також Відповідач не просив поновити пропущений процесуальний строк. Враховуючи вищевказане, вважає, що Відповідачем був суттєво пропущений строк для надання доказів, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або мала сплатити у зв`язку з розглядом справи, тому заява Відповідача про
ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат щодо надання професійної правничої допомоги у розгляді даної справи підлягала залишенню без розгляду
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити. 
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника – Севери Н.В. на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача – Винниченка М.П. на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Частково задовольняючи заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з порційності розміру задоволених вимог.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25 червня 2025 року у справі № 463/11675/24 позов задоволено частково. Вирішено скасувати нарахування ОСОБА_1 плати на загальну суму 18 797,91 грн (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто сім гривень 91 копійка), здійснене Об`єднанням співвласників «Краєвид -10» у листопаді місяці 2024 року щодо кв. АДРЕСА_1 , а також стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид -10» на користь держави 1 211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору. В задоволенні решти вимог позову - відмовлено.
У позовній заяві позивач подав попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс та очікує понести та зазначив, що такі витрати становлять 21 000,00 грн. У свою чергу, представник відповідача просив стягнути на його користь 12 000,00 грн попередніх витрат на професійну правничу допомогу.
Після постановлення рішення в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ПК України представник позивача подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, якою просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн, а представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, якою просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦІК України). 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв?язку з реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й стримування від подання безпідставних позовів (скарг). 
Згідно з положеннями частини другої статті 141 ЦІК України інші судові витрати, пов язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦІК України).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Вказаний строк є процесуальним і за певних підстав може бути поновлений, а при відсутності таких підстав настають наслідки, передбачені статтею 126 ЦІК України, згідно із частиною другою якої документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі N? 755/9215/15-ц).
Відповідно до частини першої статті 127 ЦІК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України). 
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. 
Згідно з частинами першою, другою статті 270 ЦІК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦІК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов?язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. 
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦІК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16). 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦІК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. 
Верховний Суд уже неодноразово зауважував, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 10 січня 2024 року в справі № 285/5547/21 та від 15 листопада 2024 року в справі № 756/12382/19).
Тлумачення частини першої статті 246 ЦІК України та частини восьмої статті 141 ЦІК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦІК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанову Верховного Суду від 13 лютого 2024 року в справі № 757/33206/22-1). 
Як вбачається з матеріалів справи, професійну правничу допомогу в суді першої інстанції відповідачу ОСББ «Краєвид – 10» надавав адвокат Винниченко М.П.
18 березня 2025 року представник ОСББ «Краєвид – 10» - Винниченко М.П. подав до суду відзив на позовну заяву про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, та у відзиві просив стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, зокрема судовий збір та витрати на правничу допомогу в попередній сумі 12 000 грн.
Рішення суду першої інстанції ухвалено та складено повний текст 25 червня 2025 року та доставлено до електронного кабінету представника ОСББ «Краєвид – 10» - Винниченка М.П., а також ОСББ «Краєвид – 10» 25 червня 2025 року. 
Із заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, представник ОСББ «Краєвид – 10» - Винниченко М.П. звернувся в суд 05 липня 2025 року, тобто з пропуском строку, передбаченого частиною восьмої статті 141 ЦПК України, а заява не містить клопотання про поновлення цього строку з наведенням поважних причин пропуску такого. 
Велика Палата Верховного Суду у пункті 102 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 вказала, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року в справі №520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. 
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15- зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. 
Аналогічним чином має вирішуватись це питання також у разі, якщо сторони не були присутні при проголошенні судового рішення. 
У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі N?161/5317/18 містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦІК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.
За таких підстав, враховуючи те, що представник ОСББ «Краєвид – 10» - Винниченко М.П. протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, до 30.06.2025 року не надав доказів щодо розміру судових витрат, які понесенні відповідачем, то колегія суддів вважає, що у відповідності до ч. 8 ст.141 ЦПК України заява представника ОСББ «Краєвид – 10» - Винниченко М.П. про розподіл судових витрат підлягає залишенню без розгляду. 
Що стосується заяви представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Севери Н.В., то слід вказати наступне.
Згідно матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Севера Н.В. звернулась з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид -10» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві, зазначено, що орієнтовний розмір витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 21 000 грн.
25 березня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Севера Н.В. подала суду заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 22 000 гривень, та долучила до заяви договір №02/12/2024 від 02.12.2024 року, рахунок за надання послуг від 24.03.2025 року, акт виконаних робіт від 02.12.2024 року.
Частково задовольняючи заяву про стягнення судових витрат щодо надання професійної правничої допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди задоволено частково на 33,33% (задоволено одну з трьох вимог), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати на оплату правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог на загальну суму 7 333 грн, (22 000/ 3 =7 333 грн.)
Колегія суддів враховує те, що позивачем до моменту ухвалення рішення по справі подано докази понесених судових витрат, відповідач не подав суду клопотання про їх зменшення, суд всупереч тому, що такі докази були наведені в матеріалах справи, рішенням питання про розподіл витрат на правничу допомогу не вирішив.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву представника ОСББ «Краєвид – 10» - Винниченко М.П. слід залишити без розгляду, а заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Севери Н.В. слід задовольнити частково.
Крім того, відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Згідно зі частиною першою, другою статті 141 ЦІК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись з апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
В подальшому 17.10.2025 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала суду клопотання про стягнення з ОСББ «Краєвид – 10» витрат на правову допомогу в розмірі 7 000 гривень. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано рахунок від 23.09.2025 року та акт №3 від 23.09.2025 року.
Отже, позивачем доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу на загальній сумі 7000 грн у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанцій.
Разом з тим, враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, беручи до уваги критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру, заяву відповідача на зменшення витрат на правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає, що з ОСББ «Краєвид – 10» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
у х в а л и в:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 – Севера Наталії Василівни про стягнення витрат на правничу допомогу – задовольнити частково.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид -10» на користь ОСОБА_1 7 333 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу у Личаківському районному суді м. Львова у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид - 10» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид -10» на користь ОСОБА_1 4000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу у Львівському апеляційному суді у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Краєвид - 10» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
Заяву представника ОСББ «Краєвид – 10» - Винниченко М.П. про стягнення витрат на правничу допомогу – залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 25.02.2026 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.