Справа №592/10842/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.	
Номер провадження 33/816/428/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання – Кислої Ю.М., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Приступка С.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Приступка Д.Д. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 25.06.2025 о 02-53 год. в м. Суми по вул. Чернігівська, 12, керував автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, проба позитивна 1.27 проміле. Водій з результатом згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Приступко С.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2025 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (на підставі п.1 ст.247 КУпАП). 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не прийнято доводів сторони захисту, зокрема, щодо недопустимості доказів у вигляді довідки про результат проходження тесту № 356 з використанням приладу Alcotest Drager 7510 від 25 червня 2025 року, а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, в обґрунтування яких було покладено насамперед те, що на відеозаписі не зафіксовано будь-яких дій працівника поліції, які б були спрямовані на виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Зазначав, що захисником було заявлено клопотання про виклик в судове засідання свідка – інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Куць Я.В., але у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, а оцінка допустимості вказаних доказів фактично звелась до того, що на момент подій відображених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був згоден із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказував, що на відеозаписі поліцейський неодноразово схиляв ОСОБА_1 до того, щоб той погодився із результатами огляду.
Стверджував, що на момент подій не було будь-яких законних підстав для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 .
Зазначав, що в матеріалах справи відсутні відомості про технічні засоби, на які було здійснено відеозаписи, через що вони є недопустимими доказами.
Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Приступка С.Д., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
Протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 372066 від 25.06.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП;
Результатом тесту № 356 від 25.06.2025 спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, № ARLM-0466, результат тесту 1.27 проміле.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , у якому зазначено результати огляду на стан сп`яніння 1.27 проміле та підпис останнього в графі «з результатом згоден».
Відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних відеореєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано, що в м. Суми по вул. Чернігівська о 02:53:05 зупинено автомобіль Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який після запинки на вимогу працівника поліції вийшов з автомобіля та відчинив багажник. На питання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що алкогольних напоїв не вживав (час відеозапису 02:54:30), вживала дівчина, яка є пасажиром автомобіля. Поліцейський повідомив, що відчуває з салону автомобіля запах алкоголю, але не може визначити хто вживав алкоголь, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки (час відеозапису 02:54:41), або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці. Результат огляду показав 1.27 проміле (час відеозапису 02:57:33). На питання поліцейського чи згоден з результатом, водій просив відійти поспілкуватись, на що поліцейський зазначив, що той має повідомити, згоден з результатом чи не згоден. Роз`яснив, що у випадку незгоди з результатом він буде доставлений до медичного закладу для проходження огляду, а якщо згоден, буде складено протокол. Поліцейський повідомив, що по іншому ніяк, у нього все фіксується на камеру, після чого ОСОБА_1 погодився з результатом огляду (час відеозапису 02:59:00). Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом. Надалі поліцейський повідомив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який буде направлено до суду. У подальшому відносно ОСОБА_1 складено протокол, який зачитано поліцейським в голос, повідомлено про час та місце розгляду справи, вручено під підпис останньому.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Доводи апелянта, про те, що на відеозаписі не зафіксовано будь-яких дій працівників поліції, які б були спрямовані на виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними та зазначає, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку із викладеним суд вважає, що зазначена обставина не є такою, яка дає підстави для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 .
Твердження апелянта про те, що на відеозаписі поліцейський неодноразово схиляв ОСОБА_1 до того, щоб той погодився із результатами огляду, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки з відеозапису вказаного не вбачається. Крім цього захисником не було надано доказів оскарження дій поліцейських. Щодо доводів апелянта про те, що на момент події не було будь-яких законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений о 02-53 год під час комендантської години, про що водію було повідомлено працівниками поліції. 
Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про технічні засоби, на які було здійснено відеозаписи, через що вони є недопустимими доказами, апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. 
Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом. 
Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Приступко С.Д. на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.