Справа № 161/21803/25 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/366/26  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Прядун Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" у жовтні 2025 року звернулося в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 14 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №17-П/6-В, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 54 500,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмір 15,99% на рік. На забезпечення виконання вимог за цим кредитним договором, 14 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №17-П/6-ВП1. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 червня 2010 року у цивільній справі № 2-7562/10, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 497654,08 грн. Позивач за договорами про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року та від 11 лютого 2022 року набув права вимоги за вказаними кредитним договором та договором поруки. Посилаючись на те, що відповідачі добровільні не виконують рішення суду, на підставі положень статті 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 3% річних у розмірі 41 877,93 грн та інфляційні втрати у розмірі 117 791,18 грн за період з 13 травня 2017 року по 01 березня 2020 року.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2025 року в задоволенні позову у цій справі відмовлено.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" подало апеляційну скаргу в якій, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" три проценти річних та інфляційні витрати в сумі 159669,11 грн (з яких: 3% річних – 41877,93 грн, індекс інфляції – 117791,18 грн) у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 17-П/6-В, укладеного 14 липня 2008 року та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 червня 2010 року у справі № 2-7562/10. Судові витрати стягнути з відповідачів. Вказує, що оскільки договори відступлення прав вимоги не були визнані недійсними і є чинними, з 11 лютого 2022 року всі права та вимоги за кредитним договором договору № 17-П/6-В від 14 липня 2008 року, який був укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 , та договором поруки № 17-П/6-В П1 від 14 липня 2008 року укладеним з ОСОБА_2 , перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс". Та обставина, що виконавче провадження станом на зараз є завершеним, а строк на пред`явлення виконавчого документу пропущено, впливає виключно на право Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" у примусовому порядку виконати рішення суду у справі. Рішення суду про стягнення боргу лише констатує факт наявності боргу і забезпечує примусове виконання зобов`язання, що виникло з підстав, що існували до ухвалення судового рішення.
Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" подало заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з`явилися. Повістки, які направлялись на адреси відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повернулись до апеляційного суду з відмітками пошти “адресат відсутній”. За ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 2 статті 372 ЦПК України).
Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 14 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №17-П/6-В, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 54 500,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмір 15,99% на рік. На забезпечення виконання вимог за цим кредитним договором, 14 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №17-П/6-В П1.
17 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» був укладений договір про відступлення прав вимоги. Згідно доданого до договору реєстру прав вимог, що відступаються, під порядковим номером 29 значиться кредитний договір №17-П/6-В від 14 липня 2008 року, який укладений з ОСОБА_3 
11 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги. Згідно доданого до договору реєстру прав вимог, що відступаються, під порядковим номером 20 значиться кредитний договір №17-П/6-В від 14 липня 2008 року, який укладений з ОСОБА_3 
02 квітня 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва були видані виконавчі листи №2-7562/10 за якими стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість в сумі 497 654,08 грн, витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. Обидва виконавчі листи були повернуті без виконання органами ДВС та наразі на примусовому виконанні не перебувають.
З оглянутих судом відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що в ньому відсутні будь-які процесуальні рішення Шевченківського районного суду міста Києва у цивільній справі № 2-7562/10.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року №761/38026/20, якою в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_3 про заміну сторони стягувача по справі її правонаступником у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98784509). Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувача задоволено. Замінено стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА» на правонаступника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» щодо примусового виконання виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва № 761/38026/20 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за кредитним договором №17-П/6-В від 14.07.2008 року в розмірі 497 654, 08 грн (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101381569).
З тексту ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року №761/38026/20 та постанови Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року слідує, що 17 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги. Того ж дня, 17 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладений договір про відступлення прав вимоги. Саме ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» зверталося до суду стверджуючи про те, що воно є новим кредитором за кредитним договором. Отже, станом на 11 лютого 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вже не володіло правом вимоги за кредитним договором, адже ще 17 липня 2020 року воно відчужило його ТОВ «Преміум Лігал Колекшн». Тому позивач не міг отримати на свою користь право вимоги до відповідачів за договором з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 11 лютого 2022 року.
До Волинського апеляційного суду позивачем додано до апеляційної скарги копію договору від 20.01.2022 про внесення змін та доповнень № 2 до договору № GL48N718070_I_2_N про відступлення прав вимоги, посвідчений 17.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрований за реєстровим № 929. Сторони договору про внесення змін та доповнень № 2 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» внесли зміни в Додаток № 1 до договору про відступлення прав вимоги, виключивши з додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги відомості щодо позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, виклавши додаток у новій редакції і додаток у новій редакції не містить інформації щодо кредитного договору №17-П/6-В від 14 липня 2008 року, який укладений з ОСОБА_3 та договору поруки № 17-П/6-В П1 від 14 липня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 . На думку позивача саме з 20.01.2022 до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» повернулось право вимоги за кредитного договору №17-П/6-В віл 14 липня 2008 року, який укладений з ОСОБА_3 та договору поруки № 17-П/6-В П1 від 14 липня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 , а тому 11 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» правомірно укладено договір про відступлення прав вимоги.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Доведення позивачем відступлення права вимоги, наявності заборгованості, є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України.
Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу.
У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012).
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач належними та допустимими доказами не довів суду факту переходу на його користь права вимоги за кредитним договором від 14 липня 2008 року №17-П/6-В, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 , а також за відповідним договором поруки. 
До апеляційної скарги долучено копію договору від 20.01.2022 про внесення змін та доповнень № 2 до договору № GL48N718070_I_2_N про відступлення прав вимоги, посвідчений 17.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрований за реєстровим № 929, однак апеляційний суд в складі колегії суддів звертає увагу особи, яка подала апеляційну скаргу, на наступне. Частиною 3 статті 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Укладення 20.01.2022 змін та доповнень до договору про відступлення прав вимоги від 17.07.2020, якими внесено зміни в Додаток № 1 до договору про відступлення прав вимоги, виключивши з додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги відомості щодо позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, виклавши додаток у новій редакції, і додаток у новій редакції не містить інформації щодо кредитного договору №17-П/6-В від 14 липня 2008 року, який укладений з ОСОБА_3 та договору поруки № 17-П/6-В П1 від 14 липня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 , і укладення змін та доповнень до договору подібного змісту через півтора роки після укладення договору та з врахуванням даних Автоматизованої системи виконавчого провадження слідує, що в провадженні ВДВС у місті Луцьку ЛМУМЮУ 08 серпня 2025 року знаходиться виконавче провадження № 78810379 де боржником значиться ОСОБА_3 , а стягувачем ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), викликає у суду обґрунтовані сумніви.
Особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано належних та допустимих доказів (в розумінні процесуального закону), що до наявності заборгованості відповідача перед позивачем на момент звернення до суду з позовом.
На підставі наведеного вище суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи.
Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" залишити без задоволення. 
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2025 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19 березня 2026 року.

Головуючий – суддя

Судді