Справа № 604/1418/25
Провадження № 2/604/168/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року cелище Підволочиськ 
Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Федорович І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Короткий виклад позовної заяви.
Представник ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №446411611 від 27.12.2021 у розмірі 49 747,78 грн, з яких 9999,31 грн - заборгованість за сумою кредиту, 39 748,47 грн - заборгованість за процентами. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Позивач позов мотивує тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на дату подання позовної заяви, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 49 747,78 грн.
Процесуальні дії та рішення суду.
Ухвалою суду від 05 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату та час судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання повісток про виклик до суду через установу поштового зв`язку та шляхом надсилання смс-повідомлень через мобільний застосунок «Viber» (статус “доставлено”). Відповідач поставив підпис про отримання поштового відправлення з суду.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Фіксація судового процесу не здійснюється. Суд розглядає справу у відсутності сторін. 
Встановлені обставини справи та докази на їх підтвердження.
27 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №446411611, на підставі п.1.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної Кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2000 до 50 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «ВЕОКАРД» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п.1.2 Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1 Договору це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.
Відповідно до п.1.3 Договору кредит надається Позичальнику в сумі встановленого кредитного ліміту повністю або частинами (траншами).
Згідно з п.1.7 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5(п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У разі якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору жодна з Сторін не повідомить іншу Сторону про бажання розірвати Договір, його дія продовжується кожен раз на той самий строк, але не більше ніж три рази.
Згідно п.1.8. Договору Позичальник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів після закінчення кожного календарного місяця дії Договору, оплатити всі фактично нараховані протягом попереднього календарного місяця проценти за користування Кредитом.У разі закінчення чи дострокового припинення Договору, Позичальник сплачує всі фактично нараховані проценти не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення.
Згідно з п.п.1.10, 1.10.1, 1.10.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня надання суми Кредиту Позичальнику та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах:
- 730% річних від суми наданого Кредиту, що становить 2% за кожен день користування Кредитом (Базова процентна ставка);
- 361,35% річних від суми наданого кредиту, що становить 0,99% за кожен день користування кредитом (Дисконтна процентна ставка).
Згідно з п.3.3 Договору за прострочення оплати кожного з платежів, що передбачені договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 10% від суми кожного з прострочених платежів. 
Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою накладення простого електронного підпису. 
Також сторони підписали паспорт споживчого кредиту, яким передбачені аналогічні умови.
Так, відповідно до Паспорту споживчого кредиту продукту “Веокард” до Договору 446411611 від 27.12.2021 тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія з лімітом від 2 000,00 грн до 50000,00 грн. Кредит видається шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної карти позичальника, випущеної банком в рамках продукту. Видача кредиту відбувається траншами, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» юуло укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
02.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
За змістом розрахунку заборгованості, який складено ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 : за кредитом - 9999,31 грн; нараховані проценти - 39 748,47 грн. 
Позивач зазначає, що відповідач сплачував кошти на повернення кредиту, а відповідно і визнав кредитну заборгованість, однак докази вказаного у матеріалах справи відсутні. 
Норми права, застосовані судом.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Мотиви суду та висновок по суті спору. 
Позивач подав до суду односторонній розрахунок заборгованості відповідача, який складений не позивачем, а ТОВ "Таліон Плюс" (перший фактор). У позовній заяві позивач зазначив, що згідно з розрахунком заборгованості позичальник за строк дії договору отримав кошти у розмірі 11409,82 грн.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
У постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21 зазначено: «Розрахунок заборгованості складений банком в односторонньому порядку сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки не відповідає вимогам встановленим зазначеною нормою для первинних документів. Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу тощо .
Отже, розрахунок заборгованості за відсутності первинних документів не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі кредиту позичальнику, суми траншів кредиту та як наслідок загальну суму боргу тощо. Розрахунок заборгованості не може відноситись до первинної бухгалтерської документації.
Позивач не надав належних доказів, які підтверджують надання кредиту та розмір заборгованості, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Позивач на підтвердження обґрунтування позовних вимог не долучив виписки з рахунку позичальника, квитанції про перерахування коштів, а також не подав клопотання про витребування документів з банків про переказ коштів позичальнику. 
Відтак матеріали справи не містять належних доказів про те, що відповідачу були перераховані кошти на виконання умов кредитного договору, як і доказів, що відповідач повертав суму кредиту.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №916/2040/20).
За таких обставин, суд доходить висновку про недоведеність позивачем позовних вимог.
Розподіл судових витрат.
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», юридична адреса: 04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено за відсутності учасників справи - 26.03.2026. 

Суддя          І.В. Федорович