Справа № 560/19496/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

02 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. 
за участю:	секретаря судового засідання Коваль Д.Л.  представника позивача Стьопіна О.Ю. представника відповідача Грень Н.В. 	
розглянувши адміністративну справу за позовом Хмельницького комунального підприємства "Міськсвітло" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:
1. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “П”) від 28.07.2025 № 18151/2201-0701, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 478917 грн.
2. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “Р”) від 28.07.2025 № 18152/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем “П-К на ПРИБУТОК ПІДПР-В та фінуст комун власн (міськ/селищн/сільск територ громади), код платежу 11020202” в розмірі 322450 грн. з яких 306433 за податковим зобов`язанням та 16 017 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).
3. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “Р”) від 28.07.2025 № 18153/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем “Част. чист приб(дох) комун. уніт. підпр-в, що вилуч. До місц б-ту (комун. влас селищ, тер.гром) код платежу 21010302” на суму 71483 грн., з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями 69999 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1484 грн.
4. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “Р”) від 28.07.2025 № 18154/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем “Єдиний податок з юридичний осіб, код платежу 18050300” на суму 46339 грн. 44 коп., з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями 41670, 71 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4668,73 грн.
5. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “Р”) від 28.07.2025 № 18155/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем “ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100” на суму 461903 грн., з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями 419912 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 41 991 грн.
6. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “ПН”) від 28.07.2025 № 18156/2201-0701, яким застосовано штраф в розмірі 122822 грн. 28 коп. за платежем “ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100”.
7. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “ПН”) від 28.07.2025 № 18157/2201-0701, яким застосовано штраф в розмірі 140 грн. 00 коп. за платежем “ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100”.
8. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “Ш”) від 28.07.2025 № 18158/2201-0701, яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 50 грн. 65 коп. за платежем “ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100”.
9. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “ПС”) від 28.07.2025 № 18159/2201-0701, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 16320 грн. за платежем “Адмін. штрафи та інші санкції (надх. коштів, контроль за справлянням яких закріп, за ГУ ДФС-рай, код платежу 21081103”.
10. Скасувати податкове повідомлення-рішення (форми – “ПС”) від 28.07.2025 № 0181212408, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020 грн. за платежем “Податок на доходи фіз осіб, що спл подат агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п, код платежу 11010100”.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі наказу від 15.05.2025 № 2129-П проведено документальну планову виїзну перевірку Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2018 по 31.03.2025 та за період з 01.01.2011 по 31.03.2025 з метою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За результатами проведеної перевірки складено акт № 13086/22-01-07-01/21321108 від 25.06.2025, на який позивачем були подані заперечення, однак контролюючим органом такі заперечення залишено без задоволення без належної оцінки наведених доводів та поданих доказів. 
На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення – рішення, якими позивачу визначено грошові зобов`язання та застосовано штрафні (фінансові) санкції.
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, однак рішенням від 15.10.2025 № 29778/6/99-00-06-01-01-06 скаргу залишено без задоволення, а спірні рішення - без змін.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався, зокрема, на порушення контролюючим органом строків давності при проведенні перевірки, оскільки до предмета перевірки безпідставно включено періоди, щодо яких строк давності сплив з урахуванням дії законодавчо встановлених мораторіїв. Це, на переконання позивача, свідчить про протиправність як самої перевірки, так і прийнятих за її результатами рішень.
Крім того, позивач зазначив, що акт перевірки складено з істотними порушеннями вимог законодавства. Зокрема, в акті відсутній план (перелік питань) перевірки, не конкретизовано обставини встановлених порушень, не наведено посилань на первинні документи, а висновки викладено узагальнено та без належного обґрунтування. Також у акті не зазначено редакцій норм Податкового кодексу України, які діяли у відповідні періоди, що призводить до правової невизначеності та порушує право позивача на ефективний захист.
Позивач також вказав, що висновки контролюючого органу зроблені без належного дослідження первинних документів і не підтверджені належними та допустимими доказами. Фактично вони ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим при визначенні податкових зобов`язань та застосуванні фінансової відповідальності.
Позивач наголосив на неправильному застосуванні відповідачем норм матеріального права, зокрема податкового та бухгалтерського законодавства, що призвело до безпідставного донарахування податкових зобов`язань. При цьому контролюючим органом безпідставно зроблено висновки про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами, попри наявність первинних документів, фактичного руху товарів і коштів, а також відсутність проведення зустрічних звірок.
Крім того, позивач звернув увагу на безпідставність висновків щодо безоплатного отримання активів, які не підтверджені жодними належними доказами, а також на помилкове врахування відсутності товарно-транспортних накладних як підстави для невизнання господарських операцій, незважаючи на відсутність обов`язку їх оформлення у відповідних правовідносинах.
У сукупності наведені обставини, на думку позивача, свідчать про необґрунтованість та протиправність висновків акта перевірки і прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень, що є підставою для їх скасування в судовому порядку.
Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що доводи позивача щодо процедурних порушень при призначенні та проведенні перевірки є безпідставними.
Зокрема, відповідач вказує, що відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право провести перевірку та визначити суму грошових зобов`язань у межах 1095 днів. При цьому, з урахуванням змін, внесених законами № 533-IX та № 591-IX, перебіг строків давності було зупинено на період дії карантину з 18.03.2020 по 31.07.2023 (1230 днів), у зв`язку з чим загальний строк становить 2325 днів.
Отже, з урахуванням граничного строку подання декларації за 2018 рік (01.03.2019), строк проведення перевірки спливав 12.07.2025, а тому перевірка, призначена наказом від 15.05.2025, проведена в межах строків давності.
Також відповідач зазначив, що перевірка була включена до плану-графіка на 2025 рік, а позивача належним чином повідомлено про її проведення шляхом направлення копії наказу та повідомлення рекомендованим листом, а також вручення направлень на перевірку під підпис.
Доводи позивача щодо недоліків акта перевірки відповідач заперечив, зазначивши, що акт складено відповідно до вимог законодавства, а план перевірки оформлено як додаток, який є його невід`ємною частиною.
За результатами перевірки контролюючим органом встановлено порушення платником податків вимог податкового законодавства в частині формування показників податку на прибуток та фінансової звітності.
Зокрема, встановлено завищення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування за 2018 рік на суму 176 499 грн, що виникло внаслідок відображення у податковій декларації показників, які не відповідають даним бухгалтерського обліку. Платник податків пояснив зазначене відхилення технічною помилкою, однак контролюючий орган дійшов висновку про порушення вимог законодавства, оскільки податкова звітність повинна формуватися виключно на підставі підтверджених облікових даних.
Крім того, перевіркою встановлено заниження доходу від реалізації робіт і послуг на загальну суму 1 225 480 грн у зв`язку з неповним включенням витрат до актів виконаних робіт, що призвело до викривлення вартості реалізованих послуг та відповідного заниження фінансового результату. Доводи платника щодо здійснення діяльності в межах затверджених тарифів не підтверджені належними документами та не спростовують встановлених порушень.
Також контролюючим органом встановлено відсутність підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо транспортування товару, відсутністю даних про його походження та фактичні можливості постачальника здійснювати відповідні операції. У зв`язку з цим отримані товарно-матеріальні цінності визнано такими, що надійшли безоплатно, а їх вартість у сумі 816 640 грн віднесено до складу інших операційних доходів.
Щодо порушень по єдиному податку відповідач зазначає наступне.
Так, у ході перевірки встановлено, що ХКП “Міськсвітло” у період з 01.04.2022 по 31.07.2023 занизило податкові зобов`язання на загальну суму 41 670,71 грн, що стало наслідком:
1) невключення до складу доходу за травень 2022 року повного обсягу грошових надходжень, які підлягають оподаткуванню за ставкою 2 відсотки, визначених на підставі даних бухгалтерського обліку (кореспонденція рахунків Дт 31 Кт 361 та Дт 31 Кт 377), а також сум попередньої оплати (авансу), отриманої у період застосування інших податків і зборів (до квітня 2022 року), що призвело до заниження податкових зобов`язань з єдиного податку на суму 38 326,31 грн; 
2) невключення до складу доходу вартості безоплатно отриманих активів (ламп та допоміжного світлотехнічного обладнання) від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 167 220 грн, що спричинило заниження податкових зобов`язань з єдиного податку на суму 3 344,40 грн.
Перевіркою встановлено, що фактичний обсяг доходу за травень 2022 року становив 2 932 750,37 грн, тоді як у податковій звітності відображено лише 1 016 434,85 грн, у зв`язку з чим податкові зобов`язання були занижені.
На запит контролюючого органу платник податків повідомив, що вказане заниження виникло внаслідок арифметичної помилки при формуванні податкової декларації, а саме при визначенні доходу за касовим методом було помилково враховано лише частину надходжень (1 016 434,85 грн) замість фактичної суми 2 936 182,90 грн, що призвело до некоректного обчислення податкових зобов`язань.
Водночас контролюючим органом встановлено відсутність належного підтвердження реальності господарських операцій із постачання світлотехнічного обладнання від зазначеного контрагента у зв`язку з відсутністю у нього відповідних матеріальних та виробничих ресурсів, а також джерел походження таких активів.
Щодо податку на додану вартість перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань на загальну суму 251 844 грн, з яких 245 096 грн - у зв`язку з невключенням до бази оподаткування вартості реалізованих робіт (послуг) у повному обсязі, та 6 748 грн – через не відображення окремих операцій, підтверджених податковими накладними. 
Також встановлено завищення податкового кредиту на суму 168 068 грн, що виникло внаслідок порушень при його формуванні, зокрема за податковими накладними, складеними з порушеннями, незареєстрованими накладними, а також у зв`язку з нездійсненням відповідних коригувань.
Щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 245 096 грн. відповідач вказує, що перевіркою встановлено, що ХКП “Міськсвітло” не включило до бази оподаткування ПДВ операції з постачання робіт та послуг на загальну суму 1 225 480 грн, що призвело до заниження податкових зобов`язань на суму 245 096 грн (1 225 480 х 20%).
Також встановлено, що ХКП “Міськсвітло” не склало та не зареєструвало податкові накладні на загальний обсяг постачання 1 225 480 грн, за що застосовано штраф у сумі 122 822,28 грн.
Щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 6 748 грн., то перевіркою встановлено, що ХКП “Міськсвітло” не відобразило у складі податкових зобов`язань ПДВ за зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними, а саме:
- грудень 2018 – ПН № 54 на адресу Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради, ПДВ 6 653,87 грн; 
- січень 2020 – ПН № 75 на адресу АТ “АЛЬФА-БАНК”, ПДВ 46,96 грн; 
- лютий 2020 – ПН № 70 на адресу АТ “АЛЬФА-БАНК”, ПДВ 46,84 грн. 
Таким чином, загальна сума заниження податкових зобов`язань склала 6 748 грн, що виникло внаслідок невідображення відповідних сум у податковій звітності.
Щодо завищення податкового кредиту на суму 17 510 грн, перевіркою встановлено, що ХКП “Міськсвітло” безпідставно віднесло до податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг”, складеними без настання “першої події”.
Щодо завищення податкового кредиту на суму 143 661 грн, перевіркою встановлено, що ХКП “Міськсвітло” включило до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковою накладною ТОВ “Хмельницькенергозбут” від 30.04.2019, яка містить невідповідності щодо обсягу та ціни постачання, що унеможливлює ідентифікацію господарської операції.
Щодо завищення податкового кредиту на суму 6 157 грн, встановлено, що такі суми віднесено до податкового кредиту за податковими накладними, зареєстрованими з порушенням граничних строків, чим порушено вимоги п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України та п.89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.
Щодо завищення податкового кредиту на суму 740 грн, перевіркою встановлено нездійснення коригування податкового кредиту у бік зменшення на підставі розрахунків коригування.
Щодо штрафу за неподання повідомлення за формою №20-ОПП (16 320 грн), встановлено порушення вимог п.63.3 ст.63 ПК України, що полягало у неподанні повідомлення щодо 16 об`єктів оподаткування (транспортні засоби, земельні ділянки, приміщення тощо), які використовувались у господарській діяльності.
Щодо штрафу за порушення при поданні форми №1-ДФ (1 020 грн), встановлено подання звітності з недостовірними даними (невірні РНОКПП), що призвело до зміни платника податку, а також порушення строків подання розрахунку (березень 2025 року). 
Щодо штрафу за несвоєчасну сплату ПДВ (50,65 грн), встановлено порушення строків сплати узгодженого податкового зобов`язання (прострочення 27 календарних днів).
Щодо штрафу за нереєстрацію податкової накладної (140 грн), встановлено порушення вимог щодо обов`язкової реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку про правомірність висновків акта перевірки та прийнятих податкових повідомлень-рішень.
Позивач у відповіді на відзив зазначив, що акт перевірки не містить належного аналізу первинних документів, а висновки ґрунтуються переважно на даних інформаційних баз, що суперечить вимогам податкового законодавства.
Щодо операцій з ФОП ОСОБА_1 , позивач вказав на суперечливість позиції відповідача: одночасно стверджується нереальність операцій, визнається наявність товару та зазначається про його безоплатне отримання. 
Позивач зазначив, що реальність господарських операцій підтверджується первинними документами, а порушення контрагентів не можуть впливати на податковий облік платника за відсутності доказів його обізнаності про такі порушення.
Протокольною ухвалою від 18.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
В судовому засіданні 02.04.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту статті 77, пункту 82.1 статті 82, 69.35-2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні Положення” Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік, на підставі наказів Головного управління у Хмельницькій області від 15.05.2025 №2129-П та від 10.06.2025 №2554-П, проведена документальна планова виїзна перевірка Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло”, з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2018 по 31.03.2025 та за період з 01.01.2011 по 31.03.2025 з метою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За результатом перевірки складено акт № 13086/22-01-07-01/21321108 від 25.06.2025, яким встановлено порушення вимог:
1. п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп. 140.4.4 п. 140.4 ст.140 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1,2 ст.6, ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 №996-ХІУ (із змінами та доповненнями); п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, п.5 П(С)БО 11 “Зобов`язання”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306; п.5, п.7. п.8 П(С)БО 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, в результаті чого:
- занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 306433 грн., в тому числі занижено за 2018 рік на суму 91603 грн., занижено за 2019 рік на суму 5431 грн., занижено за І квартал 2020 року на суму 53794 грн., занижено за 1 півріччя 2020 року на суму 123706 гри., занижено за три квартали 2020 року на суму 145837 грн., занижено за 2020 рік на суму 172777 грн., занижено за 2021 рік на суму 19205 гри., завищено за І півріччя 2024 рік на суму 8475 грн., занижено за три квартали 2024 рік на суму 44871 грн., занижено за 2024 рік на суму 17411 грн.;
- завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2024 року в сумі 478 917 грн;
2. п.44.1 ст.44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, пункту 35 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України, пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138 (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до місцевого бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями всього в сумі 85103 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 41730 грн., за 2020 рік в сумі 25353 грн, за 2021 рік в сумі 8750 грн, за 2022 рік в сумі 3714 грн, за 2024 рік в сумі 5557 грн.;
3. п.44.1 ст. 44, абз. “б” п.185.1, п.187.1, п.187.7 ст.187, п.188.1 ст.188, п. 192.1 ст.192, п. 198.1, п.п. 198.2, п.п. 198.3, п.198.6 ст.198, абз. “е”, “є” п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 420 017 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів:
- липень 2018 в сумі 105 грн., 
- березень 2019 в сумі 53 102 грн.,
- квітень 2019 в сумі 180 731 грн.,
- травень 2019 в сумі 2 309 грн.,
- липень 2019 в сумі 35 540 грн.,
- серпень 2019 в сумі 2 430 грн.,
- жовтень 2019 в сумі 1 166 грн.,
- листопад 2019 в сумі 2 510 грн.,
- січень 2020 в сумі 47 грн.,
- лютий 2020 в сумі 4 399 грн.,
- травень 2020 в сумі 917 грн.,
- серпень 2020 в сумі 3 881 грн.,
- грудень 2020 в сумі 29 933 грн.,
- січень 2021 в сумі 411 грн.,
- вересень 2023 в сумі 46 169 грн.,
- квітень 2024 в сумі 40 744 грн.,
- січень 2025 в сумі 3 288 грн.,
- березень 2025 в сумі 12 335 грн.;
4. п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, п.5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, ХКП “Міськсвітло” не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, а саме:
- від 23.02.2018 на обсяг постачання 1255,80 грн., ПДВ - 251,16 грн.
- від 23.03.2018 на обсяг постачання 1255,80 грн., ПДВ - 251,16 грн.;
5. п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, п.11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, ХКП “Міськсвітло” не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну за грудень 2020, а саме: від 31.12.2020 на обсяг постачання 2800,00 грн., ПДВ - 560,00 грн.;
6. п.201.1, п. 201.10 ст.201, п.89 підрозділу 2 розділу XX “Перехідні положення” Податкового Кодексу України, п.12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, ХКП “Міськсвітло” не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну за червень 2024, а саме: від 30.06.2024 на обсяг постачання 231,13 грн., ПДВ - 46,23 грн.;
7. п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.5, п.12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307 ХКП “Міськсвітло” не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- за листопад 2018 на обсяг постачання 201081 грн., ПДВ 40216 грн.,
- за грудень 2018 на обсяг постачання 181539 грн., ПДВ 36308 грн.,
- за липень 2019 на обсяг постачання 165551 грн., ПДВ 33110 грн.,
- за лютий 2020 на обсяг постачання 21761 грн., ПДВ 4352 грн.,
- за грудень 2020 на обсяг постачання 146999 грн., ПДВ 29933 грн.,
- за вересень 2023 на обсяг постачання 230843 грн., ПДВ 46169 грн.,
- за грудень 2023 на обсяг постачання 123997 грн., ПДВ 24799 грн.,
- за січень 2024 на обсяг постачання 72928 грн., ПДВ 14586 грн.,
- за січень 2025 на обсяг постачання 16441 грн., ПДВ 3288 грн.,
- за березень 2025 на обсяг постачання 61673 грн., ПДВ 12335 грн.;
8. п.57.1 статті 57 розділу ІІ, п.203.2. ст.203 розділу V Податкового кодексу України встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 31.12.2020 №9352531339;
9. п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 292.1, п. 292.3 ст. 292 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань єдиного податку за період з 01.04.2022 по 31.07.2023 в загальній сумі 41670,71 грн, в т.ч. за травень 2022 року в сумі 38326,31 грн., за червень 2022 року в сумі 400 грн., за липень 2022 року в сумі 402 грн., за листопад 2022 року в сумі 1464 грн., за січень 2023 року в сумі 1078 грн.;
10. п. 250.2 ст.250 розділу XII ПКУ Податкового кодексу України, підприємством несвоєчасно сплачено екологічний податок за 4 квартал 2024 року;
11. п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України та пункту 8.1, пункту 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300, ХКП “Міськсвітло” не подано та подано з порушенням термінів подання до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП про 16 (шістнадцять) об`єктів оподаткування, об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які провадилась діяльність;
12. пп. “б”, “ґ” п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями та п.3.1 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом від 13.01.2015 р. за № 4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556 (Далі Порядок) - відповідно отриманих відомостей з інформаційної системи про допущені помилки в Податкових розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (за формою № 1-ДФ) за 1,2,3 квартали 2020 - номери зазначені у графі “Реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта” — не є реєстраційними номерами облікових карток платників податків з ДРФО (іпн.761413226, ознака доходу 157 , іпн. 3953003360, ознака доходу 157, іпн. 293705170, ознака доходу 157);
13. пп. “б” п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ. платником, як податковим агентом порушено терміни подачі податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску” (форма 4-ДФ) за березень 2025 року. 
На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесені оскаржувані податкові повідомлення – рішення від 28.07.2025:
1) форми – “П” № 18151/2201-0701, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 478917 грн.;
2) форми – “Р” № 18152/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 322450 грн. з яких 306433 за податковим зобов`язанням та 16017 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
3) форми – “Р” № 18153/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання з частини чистого прибутку на суму 71483 грн., з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями 69999 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1484 грн;
4) форми – “Р” № 18154/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку на суму 46339 грн. 44 коп., з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями 41670, 71 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4668,73 грн.;
5) форми – “Р” № 18155/2201-0701, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 461903 грн., з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями 419912 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 41991 грн.;
6) форми – “ПН” № 18156/2201-0701, яким застосовано штраф по ПДВ в розмірі 122822,28 грн.;
7) форми – “ПН” № 18157/2201-0701, яким застосовано штраф по ПДВ в розмірі 140 грн.;
8) форми – “Ш” № 18158/2201-0701, яким застосовано штраф по ПДВ в розмірі 50,65 грн.;
9) форми – “ПС” № 18159/2201-0701, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 16320 грн (20 ОПП);
10) форми – “ПС” № 0181212408, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції штрафи) у сумі 1020 грн. (1-ДФ).
Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" в адміністративному порядку до ДПС України.
Рішенням Державної податкової служби України від 15.10.2025 року № 29778/6/99-00-06-01-01-06 вказані податкові повідомлення-рішення були залишені без змін, а скарга без задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За правилами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Статтею 77 ПК України регламентовано порядок проведення документальних планових перевірок.
За приписами пунктів 77.1 та 77.2 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 77.3 статті 77 ПК України забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Так, наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області на підставі статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 та п.77.4 статті 77, пункту 82.1 статті 82, підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), Закону України від 08.07.2010 №2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (зі змінами та доповненнями), а також згідно з планом-графіком проведення документальних перевірок платників податків на 2025 рік, вирішено провести документальну планову виїзну перевірку Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло” з 29 травня 2025 року тривалістю 10 робочих днів, за період діяльності з 01.01.2018 по 31.03.2025 (з урахуванням вимог п.102.1 ст.102, п.52-2, підрозділу 10 розділу ХХ ПК України) з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи, та за період з 01.01.2011 по 31.03.2025 - з метою перевірки правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Щодо доводів позивача про порушення контролюючим органом строків давності при проведенні перевірки, суд зазначає таке.
Статтею 102 ПК України регламентовано строки давності та їх застосування.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. 
Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).
За змістом указаної норми контролюючий орган у разі проведення перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства повинен ураховувати приписи статті 102 ПК України.
Більш того, відповідно до пункту 4 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (Наказ Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524) при відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог статті 77 розділу II Кодексу необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу II Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу II Кодексу в частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Таким чином, при плануванні, організації, проведенні документальних перевірок, нарахуванні за їх результатами грошових зобов`язань, контролюючі органи повинні враховувати строки давності, визначені пунктом 102.1 статті 102 ПК України, які поширюються також і на період діяльності, який може бути охоплений перевіркою.
У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2024 року у справі №440/4414/18 міститься такий висновок: “Аналіз вказаних норм п. 102.1 ст. 102 ПК України свідчить про те, що після закінчення встановленого такою нормою строку контролюючому органу заборонено як донараховати платникам податків грошові зобов`язання, так і проводити перевірку правильності відображення в податковому обліку таких зобов`язань загалом.”.
Слід зазначити, що 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року №533-IX “Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)”, яким підрозділ 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України доповнено пунктами 52-1, 52-5.
Зокрема, пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)” не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року №591-IX “Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)”, яким внесені зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри “по 31 травня 2020 року” замінено цифрами та словами “ 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)”.
Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2018 року у справі №820/3544/17 зазначив, що норма пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.
Судом встановлено, що позивач у період з 01.01.2018 по 31.03.2025 перебував на загальній системі оподаткування та був платником, зокрема, податку на прибуток.
Відповідно до пп. 49.18.6 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на прибуток (у тому числі платників частини чистого прибутку (доходу)), для податкової декларації (у тому числі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.
Відповідно до п. 137.4 ст. 137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду.
Згідно із положеннями пп. “в” п. 137.5 статті 137 ПК України річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку, зокрема платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний період, не перевищує 40 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Судом встановлено, що Хмельницьким комунальним підприємством "Міськсвітло" декларацію з податку на прибуток за 2018 рік подано 26.02.2019.
При цьому, суд звертає увагу, що граничний термін подання податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік 01.03.2019.
Отже, з 01.03.2019 починається перебіг строку давності, встановленого п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.
З урахуванням зупинення перебігу строків давності на період дії карантину, загальна тривалість такого строку становить 2325 днів, який спливає 12.07.2025.
Враховуючи, що наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 21291-П про проведення перевірки прийнято 15.05.2025, суд дійшов висновку, що перевірка проведена у межах строків, визначених п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.
Отже, твердження позивача про проведення перевірки поза межами строків давності визначених статтею 102 ПК України, спростовуються наведеними вище твердженнями.
Щодо доводів позивача про те, що акт перевірки складено з істотними порушеннями вимог законодавства, зокрема, в акті відсутній план (перелік питань) документальної перевірки, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 1-2 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (далі – Порядок №727), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.
Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, а також платниками податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) або їх законними представниками (у разі наявності). 
Згідно пункту 1 розділу III Порядку №727, акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку. До акта (довідки) документальної перевірки додаються інформативні додатки.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку №727 залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків належать, зокрема затверджений керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу та підписаний начальником відділу (управління) працівника, що очолює перевірку, план (перелік питань) перевірки платника податків.
Пунктом 2 розділу IV Порядку №727 визначено, що усі додатки, які складені під час перевірки та містять інформацію про діяльність платника податку (крім додатків, що містять інформацію службового характеру, аналіз фінансово-господарської діяльності платника податків та про опрацювання встановлених ризикових операцій, матеріали зустрічних звірок), відомості або таблиці, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, підписуються посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, та платником податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) або їх законними представниками (у разі наявності) та додаються до двох примірників акта (довідки) документальної перевірки та є його (її) невід`ємною частиною.
Додатки, що містять інформацію з обмеженим доступом, службового характеру, аналіз фінансово-господарської діяльності платника податків та опрацювання встановлених ризикових операцій, матеріали зустрічних звірок додаються лише до примірника акта (довідки) документальної перевірки, який залишається в контролюючому органі.
Відповідно до п.6 розділу V Порядку №727 перший примірник акта (довідки) документальної перевірки, усі додатки до нього та інші матеріали перевірки зберігаються в контролюючому органі, який здійснював перевірку.
Судом встановлено, що в акті перевірки № 13086/22-01-07-01/21321108 від 25.06.2025 міститься посилання на те, що план (перелік питань) перевірки є додатком 1 до першого примірника акта перевірки та його невід`ємною частиною.
Крім того, до матеріалів справи відповідачем долучено план документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло”, затверджений начальником Головного управління ДПС у Хмельницькій області 29 травня 2025 року.
Отже, доводи позивача щодо істотних порушень при складанні акта перевірки є безпідставними.
Крім того, суд зазначає, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. 
Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта. 
Акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. 
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, що викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2020 року по справі №140/388/19.
Щодо встановлених відповідачем порушень з податку на прибуток та частини чистого прибутку (податкові повідомлення-рішення № 18151/2201-0701, № 18152/2201-0701 та № 18153/2201-0701 від 28.07.2025), суд зазначає таке.
Перевіркою встановлено, що на порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України ХКП “Міськсвітло” завищено від`ємне значення рядка 02 Декларації “Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності” на загальну суму 176 499 грн, у тому числі за 2018 рік - 176 499 грн.
Так, перевіркою встановлено, що у декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік у рядку 02 позивачем відображено показник у сумі 239 691 грн., тоді як згідно зі звітом про фінансові результати (форма №2), загальна сума доходів за 2018 рік становить 63 200 грн (з урахуванням заокруглень).
Крім того, відповідно до регістрів бухгалтерського обліку, первинних документів та банківських виписок встановлено, що дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2018 рік, становить 63 192 грн.
Таким чином, різниця між задекларованим показником та фактичними даними бухгалтерського обліку становить 176 499 грн (239 691 грн – 63 192 грн).
У ході проведення перевірки платнику податків було направлено запит від 24.04.2025 щодо надання пояснень із документальним підтвердженням причин виявлених розбіжностей, на який посадовими особами ХКП “Міськсвітло” надано відповідь про те, що при формуванні показників декларації з податку на прибуток за 2018 рік через технічну помилку у розрахунках замість 63 192,17 грн помилково відображено суму збитку у розмірі 239 691 грн.
Відповідно до пунктів 44.1, 44.2 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Таким чином, позивачем завищено від`ємне значення, задеклароване у рядку 02 декларації “Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності” за 2018 рік на загальну суму 176 499 грн унаслідок арифметичної помилки.
Відтак, суд дійшов висновку, що вказане порушення правомірно встановлено контролюючим органом.
Щодо заниження доходу від реалізації робіт і послуг на суму 1 225 480 грн.
Судом встановлено, що документальною плановою виїзною перевіркою ХКП “Міськсвітло” виявлено порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, а також п. 5, 7, 8 П(С)БО 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, що полягало у заниженні показника рядка 2000 “Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)” Звіту про фінансові результати на загальну суму 1 225 480 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, таке заниження відбулося внаслідок невключення до складу доходу від реалізації робіт і послуг вартості фактично виконаних робіт, зокрема робіт з поточного ремонту та утримання мереж зовнішнього освітлення, у повному обсязі.
На підставі досліджених у ході перевірки первинних документів, а саме актів списання, актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, ресурсних відомостей, відомостей нарахування заробітної плати, встановлено, що позивачем у відповідних звітних періодах сформовано собівартість виконаних робіт та послуг, яка належним чином відображена у бухгалтерському обліку.
Водночас до складу доходів від реалізації (рахунок 703) включено суми, менші за фактичну вартість виконаних робіт, що призвело до невідповідності між витратами та доходами.
Зокрема, перевіркою встановлено невключення до доходу сум виконаних робіт у таких періодах:
- листопад 2018 року - 201 081 грн; 
- грудень 2018 року - 181 539 грн; 
- липень 2019 року - 165 551 грн; 
- лютий 2020 року - 21 761 грн; 
- грудень 2020 року - 149 666 грн; 
- вересень 2023 року - 230 843 грн; 
- грудень 2023 року - 123 997 грн; 
- січень 2024 року - 72 928 грн; 
-січень 2025 року - 16 441 грн;
- березень 2025 року - 61 673 грн.
Загальна сума невключеного доходу становить 1 225 480 грн.
Крім того, перевіркою встановлено, що при формуванні актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) позивачем не враховано у повному обсязі витрати, відображені у бухгалтерському обліку, що призвело до заниження вартості виконаних робіт і, відповідно, доходу від їх реалізації.
За таких обставин, суд погоджується з висновками контролюючого органу про заниження позивачем доходу від реалізації робіт і послуг на загальну суму 1 225 480 грн.
Доводи позивача не спростовують встановлених перевіркою порушень та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Згідно з актом документальної перевірки, контролюючим органом встановлено, що в порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 № 996-XIV, п. 2.1, п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, а також п. 5, п. 7 П(С)БО 15 “Дохід”, ХКП “Міськсвітло” занижено інші операційні доходи (рядок 2120 Звіту про фінансові результати (форма № 2)) на загальну суму 816 640 грн у зв`язку з невключенням до їх складу вартості безоплатно отриманих активів - ламп та допоміжного світлотехнічного обладнання від ФОП ОСОБА_1 .
В акті перевірки зазначено, що реальність господарських операцій з постачання ФОП ОСОБА_1 на адресу ХКП “Міськсвітло” ламп та допоміжного світлотехнічного обладнання не підтверджена у зв`язку з відсутністю у постачальника, на думку контролюючого органу, необхідних активів на момент постачання, джерел їх походження та фактичного транспортування товару.
Разом із тим перевіркою встановлено відображення позивачем у бухгалтерському та податковому обліку операцій з придбання вказаних товарів у ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 983 860 грн.
Відповідач посилається на те, що до перевірки не надано товарно-транспортні накладні та інші документи, які, на його думку, мали б підтверджувати транспортування товару, пункти навантаження і розвантаження, а також давати можливість ідентифікувати виробника та походження активів. У зв`язку з цим контролюючий орган дійшов висновку про непідтвердження реальності господарських операцій у частині поставки товару на суму 816 640 грн.
Водночас у самому акті перевірки зазначено, що ХКП “Міськсвітло” фактично використовувало у господарській діяльності лампи та допоміжне світлотехнічне обладнання, зокрема запалювальні пристрої ПЗІ, дроселі ПРА 150 Вт, ПЗІ 400 Вт, лампи ДНаТ 70 Вт, лампи ДНаТ 150 Вт, баласти ДНаТ 150 Вт тощо. При цьому відповідач вважає, що такі товари були отримані не від ФОП ОСОБА_1 , а від невстановлених осіб, а документи цього контрагента використані з метою формування витрат та мінімізації податку на прибуток.
Щодо господарських операцій ХКП “Міськсвітло” з ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Судом встановлено, що між ХКП “Міськсвітло” та ФОП ОСОБА_1 упродовж 2018-2025 років укладались договори купівлі-продажу товару, предметом яких були товари, необхідні для утримання мереж зовнішнього освітлення, зокрема баласти ДНаТ, лампи ДНаТ, електричні лампи розжарення, баласти для розрядних ламп чи трубок, світильники та освітлювальна арматура.
Зокрема, в ході перевірки позивачем було надано договір про закупівлю товару від 22.01.2020 № 2ОК, відповідно до умов якого продавець зобов`язувався поставити товар, а покупець - прийняти його та оплатити в порядку і строки, визначені договором. Умовами договору передбачено, що доставка товару здійснюється транспортом продавця та за його рахунок, а товар поставляється разом із накладною та іншими документами.
На підтвердження виконання зобов`язань за вказаними договорами позивачем до перевірки надано копії видаткових накладних на загальну суму 986 860,00 грн, платіжні інструкції на загальну суму 986 860,00 грн, акт звірки взаємних розрахунків та картку рахунку № 631 за період з 01.01.2018 по 31.03.2025, що відповідачем по суті не заперечується.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п. 44.2 ст. 44 ПК України).
У силу норм п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 1 Закону №996-ХІV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
Статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 “Дохід”, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290 (далі - П(С)БО 15).
Згідно пункту 5 П(С)БО 15, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Згідно з пунктом 7 П(С)БО 15, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг): чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
Як убачається з матеріалів справи, при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень відповідач поставив під сумнів реальність здійснення господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 виключно з мотивів відсутності товарно-транспортних накладних, а також на підставі інформації з інформаційно-аналітичних баз даних щодо відсутності у контрагента достатніх трудових та матеріальних ресурсів.
Разом із тим надані позивачем договори, видаткові накладні, платіжні інструкції, акт звірки взаємних розрахунків та картка рахунку містять відомості про зміст господарських операцій, їх учасників, найменування, кількість та вартість поставленого товару, а також підтверджують здійснення оплати за нього.
При цьому, в акті перевірки контролюючим органом не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, що зумовило необґрунтованість висновків податкового органу про нереальність господарських операцій.
На переконання суду, необґрунтованими є доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача та ФОП ОСОБА_1 з огляду лише на податкову інформацію щодо цього контрагента (відсутність достатніх трудових ресурсів, відсутність основних засобів, необхідних складських, виробничих приміщень та обладнання у періоді, що перевірявся тощо; дослідження ланцюга постачання), оскільки відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах як відносно контрагента позивача, так і за ланцюгами постачання ТМЦ (виконання робіт, надання послуг), носять виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою спростовують це.
Посилання відповідача на відсутність у контрагента позивача основних фондів також не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань за укладеними ним договорами.
Аналогічна правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 20 січня 2021 року по справі № 826/8525/16 та від 27 січня 2020 року по справі №2040/5325/18.
Отже, аналізуючи твердження, якими відповідач обґрунтовує висновки акту перевірки, суд вважає, що відповідач, використовуючи здебільшого інформацію з власних баз даних, без аналізу та дослідження будь-яких первинних документів, фактично робить висновки про те, що господарські операції позивача з ФОП ОСОБА_1 були безтоварними, а товари були отримані безоплатно від невстановлених осіб. При цьому, такі доводи є виключно припущеннями відповідача, адже не підтверджуються належними доказами.
Верховний Суд, зокрема в постанові від 14.01.2020 №811/4066/14, зазначив, що висновки про нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів мають підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не можуть ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише порушеннями контрагентами постачальника вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності.
Також суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідно до норм чинного податкового законодавства позивач не має обов`язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням контрагентами-постачальниками вимог податкового, валютного та іншого законодавства.
Суд також відхиляє доводи відповідача щодо безтоварності спірних операцій з огляду на відсутність товарно-транспортних накладних.
Товарно-транспортна накладна є транспортною документацією, яка підтверджує операції саме з надання послуг з перевезення вантажів, а не сам факт придбання товару. Жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що товарно-транспортні накладні є єдиними документами, які підтверджують факт поставки товару від продавця до покупця.
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2021 року по справі №806/7669/13-а, від 13 липня 2022 року у справі № 2а-17228/12/2670 та від 15 лютого 2023 року у справі № 1740/2380/18.
Крім того, умовами договорів із ФОП ОСОБА_1 не передбачено обов`язку позивача здійснювати транспортування придбаного товару, оскільки такий обов`язок покладено на продавця.
Товарно - транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи. Оскільки у розглядуваному випадку позивач здійснював операції з придбання товару та не виступав в якості замовника за договором перевезення, у зв`язку з чим відсутність товарно-транспортних накладних не можна розцінювати як беззаперечне свідчення безтоварності спірних операцій.
На підтвердження господарських операцій позивач надав до контролюючого органу відповідні договори купівлі-продажу товарів, видаткові накладні, що підтверджували проведення розрахунків з ФОП ОСОБА_1 .
Таким чином, оскільки будь-яких обставин, з якими чинне податкове законодавство пов`язує необґрунтованість податкової вигоди (як-от фіктивний характер операцій, їх непідтвердженість необхідними первинними документами, відсутність самостійної ділової мети, облік операцій не у відповідності з їх дійсним економічним змістом, узгодженість дій постачальника та покупця з метою перенесення податкового навантаження на особу, яка не виконує податкових зобов`язань, тощо) перевіркою не встановлено, то підстави для висновку про нереальність таких операцій відсутні.
У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 560/2210/19 вказано, що повноваження щодо витребування, дослідження й аналізу первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, обов`язкових платежів, порушення інших вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з метою визначення сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій, є дискреційними повноваженнями і виключною компетенцією останніх. Своєю чергою, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечення ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушення принципу поділу влади.
Отже, саме відповідач в межах реалізації покладених на нього функцій уповноважений отримувати від платників податків у порядку, визначеному законодавством, документи про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, за результатами аналізу яких реалізує компетенцію в частині визначення сум грошових зобов`язань у порядку, визначеному ПК України.
Натомість адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене за результатами означених заходів на предмет його відповідності частині другій статті 2 КАС України.
За таких обставин суд доходить висновку, що реальність господарських операцій ХКП “Міськсвітло” з ФОП ОСОБА_1 на суму 816 640 грн підтверджується матеріалами справи, тоді як висновки контролюючого органу про їх нереальність є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.
З огляду на викладене, відсутні правові підстави для донарахування позивачу податку на прибуток, зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також визначення зобов`язання зі сплати частини чистого прибутку (доходу) у тій частині, яка ґрунтується на висновках про нереальність господарських операцій із ФОП ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що якщо встановлено невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність, значення.
Разом з цим, суд, надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру визначеним контролюючим органом грошовим зобов`язанням, не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо визначення їх розміру.
Отже, якщо частину оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яку суд вважає неправомірним, виокремити неможливо, то таке податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню повністю.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 822/2972/13-а, від 15 грудня 2020 року у справі №826/4847/15 та від 25 травня 2021 року у справі № 823/1147/16.
Як убачається з наданих відповідачем розрахунків, вони не містять належного обґрунтування визначених сум грошових зобов`язань та не дають можливості чітко відокремити правомірну і неправомірну частини нарахувань.
За таких обставин суд позбавлений можливості ідентифікувати ту частину податкових повідомлень-рішень, яка є протиправною.
Отже, з урахуванням наведеного, податкові повідомлення-рішення № 18151/2201-0701, № 18152/2201-0701 та № 18153/2201-0701 від 28.07.2025 підлягають скасуванню в повному обсязі.
Щодо податкового повідомлення-рішення № 18154/2201-0701 від 28.07.2025, суд зазначає та враховує таке.
Перевіркою повноти визначення ХКП “Міськсвітло” показників у податковій декларації платника єдиного податку за період з 01.04.2022 по 31.07.2023 встановлено заниження податкових зобов`язань на загальну суму 41 670,71 грн, що, за висновками контролюючого органу, виникло внаслідок:
1) невключення до складу доходу за травень 2022 року, що оподатковується за ставкою 2 відсотки, доходу в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій), визначеного на підставі кореспонденції рахунків Дт 31 Кт 361 та Дт 31 Кт 377, а також з урахуванням попередніх оплат (авансів), отриманих у період сплати інших податків і зборів до квітня 2022 року, що призвело до заниження податкових зобов`язань з єдиного податку на суму 38 326,31 грн;
2) невключення до складу доходу вартості безоплатно одержаних активів - ламп та допоміжного світлотехнічного обладнання від ФОП ОСОБА_1 на суму 167 220 грн, що, на думку відповідача, призвело до заниження податкових зобов`язань з єдиного податку на суму 3 344,40 грн.
Щодо не віднесення до доходу за травень 2022 року.
Як убачається з матеріалів справи, виходячи з даних бухгалтерського обліку, а саме кореспонденції рахунків Дт 31 Кт 361 та Дт 31 Кт 377, а також з урахуванням авансових платежів, отриманих до 01.04.2022, контролюючим органом визначено обсяг доходу за травень 2022 року у сумі 2 932 750,37 грн, а суму податкових зобов`язань - у розмірі 58 655,01 грн.
Водночас ХКП “Міськсвітло” задекларовано обсяг доходу за вказаний період у сумі 1 016 434,85 грн та суму податкових зобов`язань у розмірі 20 328,70 грн.
Отже, перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань з єдиного податку за травень 2022 року на суму 38 326,31 грн.
При цьому у відповідь на запит контролюючого органу позивач сам зазначив, що така розбіжність виникла внаслідок арифметичної помилки при формуванні податкової декларації, а саме неправильного підсумування оборотів по рахунках 361 та 377.
За таких обставин суд погоджується з висновками контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з єдиного податку за травень 2022 року на суму 38 326,31 грн, оскільки такі висновки підтверджуються даними бухгалтерського обліку та не спростовані позивачем.
Щодо не включення до доходу вартості безоплатно отриманих активів.
Контролюючий орган дійшов висновку про заниження доходу на суму 167 220 грн у зв`язку з невключенням до його складу вартості ламп та допоміжного світлотехнічного обладнання, які, на думку відповідача, були безоплатно отримані від ФОП ОСОБА_1 .
Такий висновок відповідач обґрунтував тим, що перевіркою не підтверджено реальність господарських операцій з постачання зазначених товарів у зв`язку з відсутністю у постачальника необхідних активів, джерел їх походження та фактичного виробництва.
Проте наведені доводи відповідача вже були предметом оцінки суду під час дослідження обставин щодо реальності господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 та визнані необґрунтованими.
З огляду на встановлену судом реальність господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 , доводи відповідача щодо безоплатного отримання відповідних активів є безпідставними.
Відтак підстави для включення вартості таких активів до складу доходу позивача як безоплатно отриманих відсутні, а донарахування податкових зобов`язань з єдиного податку в цій частині є протиправним.
Таким чином, висновки контролюючого органу щодо заниження податкових зобов`язань з єдиного податку за травень 2022 року є обґрунтованими, тоді як висновки про безоплатне отримання активів від ФОП ОСОБА_1 належними доказами не підтверджені.
За таких обставин податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 28.07.2025 № 18154/2201-0701 підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб на суму 3 344,40 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 836,10 грн.
Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18155/2201-0701, суд зазначає та враховує таке.
Документальною плановою виїзною перевіркою ХКП “Міськсвітло” встановлено порушення вимог п. 44.1 ст. 44, абз. “б” п. 185.1 ст. 185, п. 187.1, п. 187.7 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 192.1 ст. 192, пп. 198.1, 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198, абз. “е”, “є” п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, внаслідок чого, на думку контролюючого органу, позивачем занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету.
Як убачається з акта перевірки, зазначене порушення, за висновками відповідача, виникло внаслідок:
- заниження податкових зобов`язань на загальну суму 245 096 грн.. в т.ч.: листопад 2018 року в сумі 40 216 грн., грудень 2018 року в сумі 36 308 грн., липень 2019 року в сумі 33 110 грн., лютий 2020 року в сумі 4 352 грн., грудень 2020 року в сумі 29 933 грн., вересень 2023 року в сумі 46 169 грн., грудень 2023 року в сумі 24 799 грн., січень 2024 року в сумі 14 586 грн., січень 2025 року в сумі 3 288 грн., березень 2025 року в сумі 12 335 грн., за рахунок не включення до бази оподаткування ПДВ вартості реалізованих робіт (послуг) в повному обсязі, а саме в загальній сумі 1 225 480 грн.;
- заниження податкових зобов`язань в загальній сумі 6 853 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів: липень 2018 року в сумі 105 грн., грудень 2018 року в сумі 6 654 грн., січень 2020 року в сумі 47 грн., лютий 2020 року в сумі 47 грн., в результаті не відображення у їх складі обсягу поставлених Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” робіт (послуг) відповідно до виписаних та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних;
- завищення податкового кредиту в загальній сумі 17 510 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів: лютий 2019 року в сумі 2 085 грн., квітень 2019 року в сумі 4 580 грн., травень 2019 року в сумі 2 309 грн., липень 2019 року в сумі 2 430 грн., серпень 2019 року в сумі 2 430 грн., жовтень 2019 року в сумі 1 166 грн., листопад 2019 року в сумі 2 510 грн., в результаті віднесення сум ПДВ по податкового кредиту по податкових накладних, складених постачальником ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг” (ПН 40956872) з порушенням вимог п.187.1. п.187.7 ст.187. п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України;
- завищення податкового кредиту в сумі ПДВ 143 661 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів: квітень 2019 року в сумі ПДВ 143 661 грн., в результаті віднесення до його складу ПДВ, згідно податкової накладної, складеної постачальником ТОВ “Хмельницькенергозбут” (ПН 42035266) з порушенням вимог абз. “е”, “є” п.201.1. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: невірно зазначено обов`язкові реквізити при складанні податкових накладних;
- завищення податкового кредиту всього на суму 6 157 грн. в тому числі в розрізі звітних періодів:
квітень 2020 року в сумі 917 грн., в результаті віднесення до його складу ПДВ, згідно податкової накладної №939 від 06.04.2020, дата реєстрації 14.05.2020, виписаної ТОВ “Поділля Кабель-1” (ПН 37126183) на суму ПДВ 917,08 грн;
серпень 2020 року в сумі 3881 грн., в результаті віднесення до його складу ПДВ. згідно податкової накладної №3 від 06.08.2020, дата реєстрації 03.09.2020, виписаної ТОВ “Поділля-монтаж” (ПН 32995346) на суму ПДВ 3880,6 грн.;
листопад 2023 року в сумі 117 грн., в результаті віднесення до його складу ПДВ, згідно податкової накладної №16 від 15.11.2023, дата реєстрації 07.12.2023, виписаної ТОВ “ДОЗОР Україна” (ПН 36548816) на суму ПДВ 116,67 грн.;
квітень 2024 року в сумі 1242 грн., в результаті віднесення до його складу ПДВ, згідно податкової накладної №2 від 06.04.2024, дата реєстрації 16.05.2024, виписаної ТОВ “ДОЗОР Україна” (ПН 36548816) на суму ПДВ 1241,67 грн.;
- завищення податкового кредиту в загальній сумі 740 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів, жовтень 2018 року в сумі 329 грн., січень 2021 року в сумі 411 грн. в результаті не проведення коригування податкового кредиту в сторону зменшення відповідно до розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, виписаних постачальниками (TOB “AB метал груп”, ТОВ “ЕКОЛОГІЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ”) на адресу Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло”.
Щодо твердження відповідача про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 245 096,00 грн. суд зазначає таке.
Відповідно до абз. “б” п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до пп.186.2.1 п.186.2 ст.186 ПК України місце фактичного постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном, а саме:
а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг;
б) послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна;
в) послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання;
г) послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов`язані з рухомим майном.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку – дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої – дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
Відповідно до пп.14.1.203 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.
Як установлено перевіркою, у період, що перевірявся, ХКП “Міськсвітло” надавало для Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради, Комунального підприємства “Хмельницька інфекційна лікарня”, Комунального закладу загальної середньої освіти “Ліцей №2” Хмельницької міської ради, Хмельницького професійного ліцею, Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії та ін. послуги з утримання та ремонту зовнішніх мереж освітлення.
Разом з тим, перевіркою встановлено, що ХКП “Міськсвітло” при реалізації зазначених робіт, послуг на адресу суб`єктів господарювання не віднесено до об`єкту оподаткування ПДВ операції з постачання робіт (послуг) на загальну суму 1 225 480 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 245 096 грн.
Суд враховує, що позивач не навів окремих доводів на спростування цього порушення, а тому погоджується з висновками контролюючого органу в цій частині.
Щодо доводів відповідача про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 6 853 грн., суд зазначає таке.
Перевіркою встановлено, що на порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України ХКП “Міськсвітло” занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 6 853 грн, у тому числі: за липень 2018 року - 105 грн, за грудень 2018 року - 6 654 грн, за січень 2020 року - 47 грн, за лютий 2020 року - 47 грн, у зв`язку з невідображенням у їх складі обсягу поставлених робіт (послуг) відповідно до виписаних та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.
Так, у ході перевірки та відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено виписку та реєстрацію податкових накладних на адресу покупців за липень 2018 року на загальну суму ПДВ 285 796,35 грн.
Згідно з даними декларації з податку на додану вартість за липень 2018 №9173256293 від 16.08.2018 та додатку 5 “Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)” у рядку 1.1 “Операції, що оподатковуються за основною ставкою” задекларовано ПДВ в сумі 285 691 грн, рядок 9 декларації “Усього податкових зобов`язань” складає 285 691 грн.
Відхилення між задекларованими показниками та зареєстрованими податковими накладними складає 526,75 грн за обсягом постачання та 105,35 грн за сумою ПДВ.
Перевіркою встановлено, що відхилення в сумі ПДВ 105,35 грн виникло внаслідок невіднесення Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” до складу податкових зобов`язань липня 2018 сум ПДВ за податковою накладною № 50 від 24.07.2018 на адресу ТОВ “Хмельницькінфоком”.
Крім того, у ході перевірки та відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено виписку та реєстрацію податкових накладних на адресу покупців за грудень 2018 року на загальну суму ПДВ 458 926,87 грн.
Згідно даних декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 №9307644586 від 18.01.2019 та додатку 5 “Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)” у рядку 1.1 “Операції, що оподатковуються за основною ставкою” задекларовано ПДВ в сумі 452 273 грн, рядок 9 декларації “Усього податкових зобов`язань” складає 452 273 грн.
Відхилення між задекларованими показниками та зареєстрованими податковими накладними складає 33 269,35 грн за обсягом постачання та 6 653,87 грн за сумою ПДВ.
Перевіркою встановлено, що відхилення в сумі ПДВ 6 653,87 грн виникло через не віднесення Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” до складу податкових зобов`язань грудня 2018 сум ПДВ за податковою накладною №54 від 28.12.2018 на адресу Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради.
Також у ході перевірки та відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено виписку та реєстрацію податкових накладних на адресу покупців за січень 2020 року на загальну суму ПДВ 269 146,96 грн.
Згідно даних декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року №9028418581 від 18.02.2020 та додатку 5 “Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)” у рядку 1.1 “Операції, що оподатковуються за основною ставкою” задекларовано ПДВ в сумі 269 100 грн, рядок 9 декларації “Усього податкових зобов`язань” складає 269 100 грн.
Відхилення між задекларованими показниками та зареєстрованими податковими накладними складає 46,96 грн за сумою ПДВ.
Перевіркою встановлено, що відхилення в сумі ПДВ 46,96 грн виникло через не віднесення Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” до складу податкових зобов`язань січня 2020 сум ПДВ за податковою накладною №75 від 23.01.2020 на адресу АТ “АЛЬФА-БАНК”.
Крім того, у ході перевірки та відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено виписку та реєстрацію податкових накладних на адресу покупців за лютий 2020 року на загальну суму ПДВ 464 934 грн.
Згідно даних декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 (№9056561130 від 18.03.2020) та додатку 5 “Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)” у рядку 1.1 “Операції, що оподатковуються за основною ставкою” задекларовано ПДВ в сумі 464 887 грн, рядок 9 декларації “Усього податкових зобов`язань” складає 464 887 грн.
Відхилення між задекларованими показниками та зареєстрованими податковими накладними складає 46,84 грн за сумою ПДВ.
Перевіркою встановлено, що відхилення в сумі ПДВ 46,84 грн виникло через не віднесення Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” до складу податкових зобов`язань лютого 2020 сум ПДВ за податковою накладною №70 від 21.02.2020 на адресу АТ “АЛЬФА-БАНК” (ПН 23494714).
Наведене свідчить, що в порушення вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 ПК України ХКП “Міськсвітло” занижено податкові зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 251 844 грн.
Позивач будь-яких пояснень або заперечень щодо зазначених епізодів не надав, у зв`язку з чим суд погоджується з висновками контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань у цій частині.
Щодо доводів відповідача про завищення податкового кредиту в загальній сумі 17 510 грн., суд зазначає таке.
Так, перевіркою встановлено, що на порушення вимог пп.198.1, пп.198.2, пп.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” завищено податковий кредит в загальній сумі 17510 грн в результаті віднесення сум ПДВ до податкового кредиту по податкових накладних, складених постачальником ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг” з порушенням вимог п.187.1, п.187.7 ст.187, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.
До перевірки надано договір від 18.02.2019 про закупівлю товарів за державні кошти №42К.
На виконання умов договору ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг” на адресу Хмельницького комунального підприємства виписано видаткові накладні, номенклатура постачання - паливо-мастильні матеріали (паливо дизельне, бензин) загальною сумою ПДВ 17 510 грн, а саме:
№РН-0000035 від 19.02.2019 - Паливо дизельне, 500 л, ПДВ 2 085,00 грн; 
№РН-0000165 від 05.04.2019 - Дизельне паливо, 1000 л, ПДВ 4 580,00 грн;
№РН-0000282 від 23.05.2019 - Дизельне паливо, 460 л, ПДВ 2 309,20 грн; 
№РН-0000413 від 03.07.2019 - Бензин А-92, 200 л, ПДВ 972,00 грн; 
№РН-0000490 від 31.07.2019 - Бензин А-92, 300 л, ПДВ 1 458,00 грн;
№РН-0000561 від 19.08.2019 - Бензин А-92, 500 л, ПДВ 2 430,00 грн; 
№РН-0000780 від 16.10.2019 - Бензин А-92, 240 л, ПДВ 1 166,40 грн; 
№РН-0000916 від 18.11.2019 - Дизельне паливо, 500 л, ПДВ 2 510,00 грн.
На підставі видаткових накладних ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг” складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на адресу позивача податкові накладні на суму ПДВ 17 510 грн, а саме:
№33 від 19.02.2019 - загальна сума 12 510,00 грн, ПДВ 2 085,00 грн; 
№153 від 05.04.2019 - загальна сума 27 480,00 грн, ПДВ 4 580,00 грн; 
№273 від 23.05.2019 - загальна сума 13 855,20 грн, ПДВ 2 309,20 грн; 
№386 від 03.07.2019 - загальна сума 5 832,00 грн, ПДВ 972,00 грн; 
№461 від 31.07.2019 - загальна сума 8 748,00 грн, ПДВ 1 458,00 грн; 
№533 від 19.08.2019 - загальна сума 14 580,00 грн, ПДВ 2 430,00 грн; 
№741 від 16.10.2019 - загальна сума 6 998,40 грн, ПДВ 1 166,40 грн; 
№873 від 18.11.2019 - загальна сума 15 060,00 грн, ПДВ 2 510,00 грн. 
Разом з тим відповідач дійшов висновку, що такі податкові накладні були складені без настання першої події.
Відповідно до умов договору №42К від 18.02.2019 та наданих до перевірки документів встановлено, що розрахунки між суб`єктами господарювання в сумі 90 003,60 грн, в т. ч. ПДВ 15 000,60 грн, здійснювалися за рахунок бюджетних коштів згідно платіжних доручень, що засвідчені печаткою Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому, а саме:
- від 25.02.2019 №60 - сума 12 510,00 грн, ПДВ 2 085,00 грн, призначення платежу: за паливо дизельне (500 л), накладна №РН-0000035/19.02.2019, договір №42К/18.02.2019, ТЗ UA-2019-01-09-001172-а (сплачено 26.02.2019); 
- від 08.04.2019 №129 - сума 27 480,00 грн, ПДВ 4 580,00 грн, призначення платежу: за паливо дизельне (1000 л), накладна №РН-0000165/05.04.2019, договір №42К/18.02.2019, ТЗ UA-2019-01-09-001172-а (сплачено 10.04.2019); 
- від 28.05.2019 №186 - сума 13 855,20 грн, ПДВ 2 309,20 грн, призначення платежу: за паливо дизельне (460 л), накладна №РН-0000282/23.05.2019, договір №42К/18.02.2019, ТЗ UA-2019-01-09-001172-а (сплачено 29.05.2019); 
- від 08.07.2019 №258 - сума 5 832,00 грн, ПДВ 972,00 грн, призначення платежу: за бензин А-92 (200 л), накладна №РН-0000413/03.07.2019, договір №42К/18.02.2019, ТЗ UA-2019-01-09-001172-а (сплачено 09.07.2019); 
- від 05.08.2019 №281 - сума 8 748,00 грн, ПДВ 1 458,00 грн, призначення платежу: за бензин А-92 (300 л), накладна №РН-0000490/31.07.2019, договір №42К/18.02.2019, ТЗ UA-2019-01-09-001172-а (сплачено 06.08.2019); 
- від 23.08.2019 №308 - сума 14 580,00 грн, ПДВ 2 430,00 грн, призначення платежу: за бензин А-92 (500 л), накладна №РН-0000561/19.08.2019, договір №42К/18.02.2019, ТЗ UA-2019-01-09-001172-а (сплачено 27.08.2019); 
- від 23.10.2019 №394 - призначення платежу: за бензин А-92 (240 л), накладна №РН-0000780/16.10.2019, Договір №42К/18.02.2019, ТЗ UA-2019-01-09-001172-а, ПДВ 1 166,40 грн (сплачено 24.10.2019). 
Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено виписки та реєстрації ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг” податкових накладних на адресу Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло”, що відповідають датам фактичного здійснення оплати за рахунок бюджетних коштів відповідно до наданих платіжних доручень.
Крім того, перевіркою встановлено, що податкова накладна від 18.11.2019 №873 на загальну суму 15060,00 грн., в т. ч. ПДВ 2510,00 грн., виписана ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг” виписана без настання будь якої з подій визначених п.187.1, п.187.7 ст. 187 ПКУ.
ТОВ “Інвест Енерго Трейдінг” складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на адресу Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло” дві податкові накладні від 18.11.2019 на загальну суму 30 120,00 грн., в т. ч. ПДВ 5020,00 грн., а саме: 
- № 874 від 18.11.2019, дата реєстрації - 29.11.2019, дизельне паливо в кількості 500 л. на загальну суму коштів 15060,00 грн в т.ч. ПДВ 2510,00;
- № 873 від 18.11.2019, дата реєстрації - 29.11.2019, дизельне паливо в кількості 500 л. на загальну суму коштів 15060,00 грн в т.ч. ПДВ 2510,00.
Оскільки позивач не спростував наведених обставин, суд погоджується з висновками відповідача про безпідставне формування податкового кредиту на суму 17 510 грн.
Щодо доводів відповідача про завищення податкового кредиту в загальній сумі 143 661 грн, суд зазначає таке.
Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, абз. “е”, “є” п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” завищено податковий кредит на суму ПДВ 143 661 грн у результаті віднесення до його складу сум ПДВ за податковою накладною, складеною постачальником ТОВ “Хмельницькенергозбут” з порушенням вимог податкового законодавства, а саме - із невірним зазначенням обов`язкових реквізитів.
Як встановлено перевіркою, на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 29.01.2019 №22100251, у періоді, що перевірявся, ТОВ “Хмельницькенергозбут” здійснювало постачання електричної енергії на адресу позивача.
На виконання умов зазначеного договору постачальником у березні 2019 року поставлено електричну енергію на загальну суму 861 963,48 грн, у тому числі ПДВ – 143 660,58 грн, що підтверджується рахунком-фактурою від 17.04.2019 №22100251.
Водночас встановлено, що ТОВ “Хмельницькенергозбут” складено зведену податкову накладну від 30.04.2019 №12487 (дата реєстрації – 14.05.2019) на зазначену суму, однак дані щодо обсягу та ціни постачання електричної енергії, відображені у цій податковій накладній, не відповідають даним первинних документів, зокрема рахунку-фактури.
Такі розбіжності не дають можливості ідентифікувати господарську операцію, що свідчить про порушення вимог до обов`язкових реквізитів податкової накладної.
У ході перевірки позивачу було вручено запит від 16.06.2025 про надання пояснень та документів, на який надано відповідь листом від 17.06.2025 №298. Згідно з поясненнями позивача, причиною допущеного порушення є технічна помилка в ціні, яка не вплинула на загальну суму ПДВ, однак була прийнята до податкового кредиту через неуважність.
Разом з тим, суд зазначає, що дотримання вимог щодо належного оформлення податкових накладних є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, а тому наявність помилок у обов`язкових реквізитах, які унеможливлюють ідентифікацію операції, виключає право платника на включення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту.
Крім того, суд враховує, що позивач не зазначив своєї позиції щодо зазначеного порушення.
За таких обставин суд погоджується з висновками контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту на суму 143 661 грн.
Щодо доводів відповідача про завищення податкового кредиту всього на суму 6 157 грн., суд зазначає таке.
Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України Хмельницьким комунальним підприємством “Міськсвітло” завищено податковий кредит, зокрема в розрізі звітних періодів:
- квітень 2020 року - 917 грн, у результаті віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за податковою накладною №939 від 06.04.2020 (дата реєстрації - 14.05.2020), складеною ТОВ “Поділля Кабель-1” та зареєстрованою в ЄРПН з порушенням строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 ПК України; 
- серпень 2020 року - 3 881 грн, у результаті віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за податковою накладною №3 від 06.08.2020 (дата реєстрації - 03.09.2020) на суму ПДВ 3 880,60 грн, складеною ТОВ “Поділля-монтаж” та зареєстрованою в ЄРПН з порушенням строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 ПК України; 
- листопад 2023 року - 117 грн, у результаті віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за податковою накладною №16 від 15.11.2023 (дата реєстрації - 07.12.2023) на суму ПДВ 116,67 грн, складеною ТОВ “ДОЗОР Україна” та зареєстрованою в ЄРПН з порушенням строку, встановленого п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” та п. 201.10 ст. 201 ПК України; 
- квітень 2024 року - 1 241,67 грн, у результаті віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за податковою накладною №2 від 06.04.2024 (дата реєстрації - 16.05.2024) на суму ПДВ 1 241,67 грн, складеною ТОВ “ДОЗОР Україна” та зареєстрованою в ЄРПН з порушенням строку, встановленого п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” та п. 201.10 ст. 201 ПК України. 
За таких обставин суд зазначає, що податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків, встановлених податковим законодавством.
Разом з тим, відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає у платника податку за умови наявності належним чином зареєстрованої податкової накладної.
З матеріалів справи вбачається, що позивач включив відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту без дотримання порядку та строків, визначених податковим законодавством, що не відповідає вимогам Податкового кодексу України.
Позивач не надав суду пояснень щодо правомірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту саме у відповідних звітних періодах, а тому суд вважає висновки відповідача в цій частині обґрунтованими.
Щодо завищення податкового кредиту на загальну суму 740 грн, суд зазначає таке.
Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 192.1 ст. 192, п. 198.6 ст. 198 ПК України ХКП “Міськсвітло” завищено податковий кредит на загальну суму 740 грн, у тому числі в розрізі звітних періодів: жовтень 2018 року - 329 грн; січень 2021 року - 411 грн, у результаті нездійснення коригування податкового кредиту у бік зменшення відповідно до розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, складених постачальниками ТОВ “АВ метал груп” та ТОВ “ЕКОЛОГІЧНІ ІНВЕСТИЦІЇ” на адресу позивача.
Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За таких обставин суд зазначає, що відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України у разі змін суми компенсації вартості товарів/послуг, зокрема у випадку зменшення такої компенсації, платник податку зобов`язаний здійснити відповідне коригування податкового кредиту на підставі розрахунку коригування до податкової накладної.
Як встановлено перевіркою, у спірних правовідносинах позивач не здійснив коригування податкового кредиту у бік зменшення за наявності відповідних розрахунків коригування, що призвело до його завищення на загальну суму 740 грн.
Враховуючи, що обов`язок з проведення такого коригування прямо передбачений нормами податкового законодавства, а позивач не надав суду жодних доказів або пояснень щодо правомірності невиконання зазначеного обов`язку, суд дійшов висновку про безпідставне формування податкового кредиту у відповідній частині.
З огляду на викладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту на суму 740 грн, у зв`язку з чим підстави для скасування податкового повідомлення-рішення в цій частині відсутні.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу щодо порушень, покладених в основу податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18155/2201-0701, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.
Отже, підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18155/2201-0701 суд не вбачає.
Суд зазначає, що пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Відповідно до пункту 3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 (далі - Порядок №1307) усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.
Платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у пункті 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пункті 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569, або обчислену відповідно до пункту 200-1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1307 податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
Пунктом 12 Порядку №1307 визначено, що у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку, у графі “Отримувач (покупець)” зазначається “Неплатник”, а у рядку “Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)” проставляється умовний ІПН “ 100000000000”, рядок “Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта” не заповнюється.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, відповідно до пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.
Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.
У разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18156/2201-0701, суд зазначає наступне.
За результатами документальної планової виїзної перевірки встановлено порушення позивачем вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а також пунктів 5, 12 Порядку № 1307, що полягає у нескладанні та нереєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема:
- від 23.02.2018 на обсяг постачання 1255,80 грн., ПДВ – 251,16 грн.;
- від 23.03.2018 на обсяг постачання 1255,80 грн., ПДВ – 251,16 грн.;
- за листопад 2018 року на обсяг постачання 201081 грн., ПДВ – 40216 грн.;
- за грудень 2018 року на обсяг постачання 181539 грн., ПДВ – 36308 грн.;
- за липень 2019 року на обсяг постачання 165551 грн., ПДВ – 33110 грн.;
- за лютий 2020 року на обсяг постачання 21761 грн., ПДВ – 4352 грн.;
- за грудень 2020 року на обсяг постачання 146999 грн., ПДВ – 29933 грн.;
- за вересень 2023 року на обсяг постачання 230843 грн., ПДВ – 46169 грн.;
- за грудень 2023 року на обсяг постачання 123997 грн., ПДВ – 24799 грн.;
- за січень 2024 року на обсяг постачання 72928 грн., ПДВ – 14586 грн.;
- за червень 2024 року на обсяг постачання 231,13 грн., ПДВ – 45,23 грн.;
- за січень 2025 року на обсяг постачання 16441 грн., ПДВ – 3288 грн.;
- за березень 2025 року на обсяг постачання 61673 грн., ПДВ – 12335 грн.
На підставі встановлених порушень до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 122 822,28 грн.
Суд зазначає, що факт порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме нескладання та нереєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, є підтвердженим матеріалами справи та самим позивачем не заперечується.
Водночас у матеріалах справи відсутні будь-які доводи чи докази, які б свідчили про наявність об`єктивних причин для порушення строків реєстрації або про вжиття позивачем заходів щодо своєчасного виконання обов`язку з реєстрації податкових накладних.
Суд також зазначає, що обов`язок платника податку щодо складання та своєчасної реєстрації податкових накладних є імперативним та прямо передбачений нормами Податкового кодексу України, а його невиконання тягне за собою застосування штрафних (фінансових) санкцій незалежно від наявності чи відсутності негативних наслідків для бюджету.
Враховуючи встановлений факт порушення та відсутність обставин, що звільняють позивача від відповідальності, застосування контролюючим органом штрафних санкцій є правомірним та відповідає вимогам податкового законодавства.
За таких обставин суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18156/2201-0701 є правомірним, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18157/2201-0701, яким за порушення пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України та пункту 11 Порядку № 1307 до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 140,00 грн, суд зазначає таке.
За результатами документальної планової виїзної перевірки встановлено порушення позивачем вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України та пункту 11 Порядку № 1307, а саме - незареєстрування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної за грудень 2020 року, складеної 31.12.2020 на обсяг постачання 2800,00 грн (ПДВ - 560,00 грн).
Так, згідно з даними податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2020 року № 9369490355 від 19.01.2021 встановлено відображення у рядку 4.1 податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 розділу V ПК України за операціями, що оподатковуються за основною ставкою, у сумі ПДВ 560 грн.
Водночас, за даними Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено факту складання та реєстрації відповідної податкової накладної на суму податкових зобов`язань, відображених у вказаному рядку декларації.
За таких обставин суд зазначає, що відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний у разі нарахування податкових зобов`язань скласти відповідну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, визначені статтею 201 цього Кодексу.
Як встановлено судом, позивачем самостійно відображено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у декларації за грудень 2020 року, однак відповідну податкову накладну на суму таких зобов`язань складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Невиконання позивачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкової накладної свідчить про порушення вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України та пункту 11 Порядку № 1307.
При цьому позивач не надав суду жодних пояснень або доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних причин для невиконання зазначеного обов`язку.
З огляду на викладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу про наявність підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій, а тому податкове повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18157/2201-0701 є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18158/2201-0701, суд зазначає наступне.
За результатами перевірки дотримання строків подання податкової звітності та сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2018 по 31.03.2025 встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість.
Так, під час перевірки, з урахуванням даних інтегрованої картки платника (ІКП) за кодом платежу 14010100 “Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)”, встановлено порушення граничних строків сплати податку на додану вартість.
Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.
Відповідно до п.203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Судом встановлено, що в порушення п.57.1 статті 57, п.203.2 ст.203 ПК України позивачем допущено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 31.12.2020 №9352531339, із затримкою на 27 календарних днів.
Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій по ПДВ згідно п. 124.1 ст. 124 ПК України наявний у матеріалах справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18158/2201-0701, яким до Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло” за порушення пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50,65 грн, є правомірним, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18159/2201-0701, суд зазначає та враховує таке.
Згідно з висновками акту перевірки позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог п. 63.3 статті 63 ПК України, п. 8.4 та п. 8.5 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 1588, за неподання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП.
Загальні положення щодо обліку платників податків врегульовано статтею 63 глави 6 розділу II ПК України.
Так, відповідно до пункту 63.1 статті 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з пунктом 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Отже, одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 1588 (далі - Порядок № 1588).
Згідно з пунктом 8.1 Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.
Положеннями пункту 8.2 Порядку № 1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.
Повідомлення за формою № 20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.
Основною метою запровадження форми № 20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).
Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.
Згідно з пунктом 8.4 Порядку № 1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
Тобто, повідомлення за формою № 20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.
За встановленими перевіркою обставинами, Хмельницьке комунальне підприємство "Міськсвітло" у періоді охопленому перевіркою використовувало у господарській діяльності власні транспортні засоби, спецтехніку, земельну ділянку, адміністративні приміщення. гаражі, що є об`єктами оподаткування.
При цьому як встановлено перевіркою, і не заперечується позивачем, на вказані об`єкти останній не подав до контролюючого органу повідомлення за формою № 20-ОПП.
Крім того, матеріали справи містять лист Хмельницького комунального підприємства “Міськсвітло” від 17.06.2025 № 300, у якому позивач зазначає, що основною причиною допущення вказаного порушення є неуважність до змін податкового законодавства.
Згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
Оскільки позивачем повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП, до контролюючого органу вчасно не подано, суд дійшов висновку про те, що застосування до Хмельницького комунального підприємства "Міськсвітло" штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням від 28.07.2025 № 18159/2201-0701, є правомірним.
Таким чином, відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 18159/2201-0701.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 0181212408, згідно якого до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штраф) на суму 1020,00 грн, суд зазначає наступне.
Перевіркою встановлено, що номери, зазначені у графі “Реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта”, а саме: іпн 761413226, іпн НОМЕР_1 , іпн НОМЕР_2 , які були вказані у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за І–ІІІ квартали 2020 року ХКП “Міськсвітло”, не є реєстраційними номерами відповідних фізичних осіб - платників податків, що призвело до зміни платника податку.
Крім того, перевіркою встановлено порушення підпункту “б” пункту 176.2 статті 176 ПК України, що полягає у порушенні позивачем строків подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма № 4ДФ) за березень 2025 року.
Граничний строк подання зазначеного розрахунку - 20.04.2025, фактично подано - 25.04.2025.
Суд зазначає, що у відповідності до положень пункту 51.1 статті 51 ПК України, платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Пунктом 176.2 статті 176 ПК України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані, зокрема згідно підпункту “б”, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок, продовжується у цьому підпункті, подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається, завершується абзац перший цього підпункту.
Згідно із пунктом 119.1 статті 119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Встановлені перевіркою порушення, а саме зазначення недостовірних реєстраційних номерів облікових карток платників податків, що призвело до зміни платника податку, а також несвоєчасне подання податкового розрахунку, підтверджуються матеріалами справи та позивачем не спростовані.
Зазначені порушення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої пунктом 119.1 статті 119 Податкового кодексу України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.07.2025 № 0181212408 є правомірним, а підстави для його скасування відсутні.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у відповідності до статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 18 257,34 грн. слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 10524,37 грн.
Також суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, умовою відшкодування стороні понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до приписів ст.134 та ст.137 КАС України є встановлення їх розміру згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Однак позивачем не надано договору про надання правничої допомоги, документів, підтверджуючих факт оплати позивачем наданих послуг, а також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт).
Враховуючи те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу, підстави для розподілу таких витрат відсутні.
Водночас, у разі дотримання вимог, визначених статтями 134 та 139 КАС України, позивач не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про присудження на його користь витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов Хмельницького комунального підприємства "Міськсвітло" задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 28.07.2025 № 18151/2201-0701, № 18152/2201-0701, № 18153/2201-0701. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 28.07.2025 № 18154/2201-0701 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб в сумі 3 344,40 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 836,10 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Хмельницького комунального підприємства "Міськсвітло" судові витрати у розмірі 10524 (десять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн. 37 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 квітня 2026 року

Позивач:	Хмельницьке комунальне підприємство "Міськсвітло" (вул. Юрія Руфа, 25,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29008 , код ЄДРПОУ - 21321108) 	
Відповідач:	Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171) 	

Головуючий суддя 		Д.А. Божук