Справа № 643/14822/25
Провадження № 2/643/1239/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в особі представника – адвоката Сільченка Сергія Олександровича, до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача
Позивач ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Сільченка С.О. звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд визнати строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , пропущений нею, ОСОБА_1 , таким, що був пропущений з поважної причини та встановити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 2 місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася, що вона, ОСОБА_1 , є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Зазначила, що на момент своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , як єдиний мешканець квартири. Посилалася, що для збереження свого життя в 2023 році вона, ОСОБА_1 , виїхала до м. Старий Самбір Львівської області. При цьому статусу внутрішньо-переміщеної особи вона не оформлювала, позаяк мала постійний дохід і не потребувала додаткових соціальних виплат. Посилалася, що після повернення у серпні 2025 року до м.Харкова вона звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері. Приватний нотаріус цього ж дня завела спадкову справу № 74511104, а також видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що вона, ОСОБА_1 , не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері протягом встановленого законом строку. На думку позивача, вона пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом з поважних причин. Зауважувала, що територія Харківської області та міста Харкова з 24.02.2022 і по теперішній час постійно перебуває під обстрілами. Звертала увагу, що оскільки вона не є фахівцем в галузі права, то в лютому 2025 року вона звернулася до Старосамбірського бюро правової допомоги за консультацією щодо порядку прийняття спадщини у період воєнного стану, де їй роз`яснили, що на час дії воєнного стану Кабінетом Міністрів України постановою №719 від 24.06.2022 було внесено зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Тому вона розраховувала, що може звернутися до нотаріальних органів у м. Харкові до 09.10.2025 (10 місяців від дня відкриття спадщини після смерті матері). Посилалася, що прийшовши в норму після втрати матері, та зібравши необхідні документи щодо спадкового майна померлої, вона звернулася до приватного нотаріуса Самощенко О.А. для прийняття спадщини за законом, однак нотаріус роз`яснила їй, що законодавством України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини. З огляду на викладене вище, просила позовні вимоги задовольнити, встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 2 місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду. 
Аргументи учасників справи
02 грудня 2025 року від відповідача Харківської міської ради в особі представника –Марченко М.С. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник відповідача просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування висловленої позиції зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач намагалася скористатися наданим їй правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, позивач не зазначає, які в неї були перешкоди у подані такої заяви, наведене вище, на думку представника відповідача, свідчить про недоведеність поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зауважила, що жодних обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та зумовили неможливість звернення позивачем до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в установлений строк, та доказів на підтвердження таких обставин позовна заява не містить. Крім того, у поданому відзиві просив визнати причини пропуску строку для подачі відзиву поважними та поновити Харківській міській раді строк на подачу відзиву на позовну заяву. Зазначив, що 02.03.2022 РФ вчинила ракетний обстріл, унаслідок якого відбулася руйнація будівлі ХМР, працівники апарату ХМР переведені на дистанційну форму роботи. Крім того, юридичний департамент ХМР працює в умовах кадрового дефіциту. Зауважував, що пріоритетними напрямками роботи міської ради є організація першочергових організаційно-технічних невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії РФ, пов`язаних з пошкодженням будівель і споруд, участь в організації роботи щодо компенсації витрат за безоплатне розміщення внутрішньо переміщених осіб тощо. 
08 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Сільченко Т.І. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача заперечувала проти визнання причин пропуску строку для подачі відзиву поважними та поновлення Харківській міській раді строку на подачу відзиву на позовну заяву. Посилалася, що позивачка перебувала у тяжкому морально психологічному стані, у зв`язку з бойовими діями безпосередньо навколо міста Харкова, обстрілами, що їх веде російська армія весь час, починаючи із 24 лютого 2022 року. Саме це стало причиною її виїзду за межі Харкова до безпечного на той час міста Старий Самбір, у свою чергу, матір у силу похилого віку та відповідного фізичного стану відмовилася поїхати разом із нею. Зазначила, шо після поховання своєї матері позивач повернулася у м. Старий Самбір. У лютому 2025 року позивач звернулася до Старосамбірського бюро правової допомоги за консультацією щодо порядку прийняття спадщини у період воєнного стану. Отримавши консультацію, вона була впевнена, що під час дії воєнного стану Кабінетом Міністрів України постановою №719 від 24.06.2022 були внесені зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Саме тому була впевнена, що може звернутися до нотаріальних органів у м. Харкові до 09.10.2025 (10 місяців від дня відкриття спадщини після смерті матері позивачки). Зауважила, що позивачка мала легітимні очікування щодо отримання майна матері у спадок, зокрема квартири та її обстановки. Для позивачки спадкове майно має особливе значення, оскільки саме в цій квартирі пройшло її дитинство, вона мешкала разом із батьками, обстановка містить пам`ятні для неї речі, нагадує період життя разом із рідними їй людьми. З огляду на викладене, просила суд визнати причини пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини після смерті матері об`єктивними та поважними, та встановити строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці.
Рух справи
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 08 вересня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначив проведення підготовчого засідання.
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 14 жовтня 2025 року задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.
30 жовтня 2025 року на виконання ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 14 жовтня 2025 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. надійшла копія спадкової справи №29/2025, заведеної 26 серпня 2025 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 05 листопада 2025 року закрив підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Семенова Я.Ю. з 25 грудня 2025 року по 16 січня 2026 року включно перебувала у щорічній основній відпустці, з 19 січня 2026 року по 03 квітня 2026 року включно – на лікарняному. 
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, в судовому засіданні була представлена повноважним представником – адвокатом Сільченко Т.І.
Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки до кабінету користувача в підсистемі «Електронний суд», про причину неявки суду не повідомив. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про причину неявки суду не повідомила.
За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, беручи до уваги, що сторони та третя особа належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, позивач представлена в судовому засіданні повноважним представником, відповідач скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, проти чого не заперечувала присутня у судовому засіданні представник позивача – адвокат Сільченко Т.І.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Сільченко Т.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, як про це зазначено у позові та у відповіді на відзив. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Як установлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харкові померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис №15091, що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 грудня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 20).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19 липня 1973 року Палацом новонароджених, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_1 , про що складено актовий запис №6223, батьками ОСОБА_1 записані: батько – ОСОБА_3 , мати – ОСОБА_2 (а.с. 18-19).
Відтак, судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як убачається зі змісту копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 09 березня 1998 року, Харківський міський центр приватизації державного житлового фонду посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Право власності на квартиру АДРЕСА_3 16.03.1998 року зареєстровано ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації №1» Харківської міської ради народних депутатів, відомості записані у реєстрову книгу за №П-5-34489. Внесено відомості, що 08.05.2013 1/3 частина квартири перейшла згідно зі свідоцтвом про право на спадщину після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , до ОСОБА_1 за реєстром №3-144 (а.с. 21-22).
08 травня 2013 року державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Полтавською К.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті ОСОБА_3 , 1940 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , прийняла спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 , спадкова справа №375/2012, зареєстровано в реєстрі за №3-144 (а.с. 31-32).
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №3264912 від 08.05.2013, наданим нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Полтавською К.С., 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 належить на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: реєстровий №3-144, виданий 08.05.2013, видавник: Третя Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 (а.с. 33-34).
Як убачається зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2025 року №131/02-14, прийнятої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено, що з матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 не проживала зі спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та не звернулася до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини, вона вважається такою, що спадщину не прийняла (а.с. 35-36).
Згідно з матеріалами спадкової справи №29/2025, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А., зареєстрованої 26 серпня 2025 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №68, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 67). Від інших спадкоємців заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не надходили.
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №82321621 від 26.08.2025, наданою приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А., свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не видавалися (а.с. 71).
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82322501 від 26.08.2025, наданого приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А., після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26.08.2025 була заведена спадкова справа №29/2025 (а.с. 72).
Як убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №82322549 від 26.08.2025, наданою приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А., за запитом « ОСОБА_2 » заповіти/спадкові договори відсутні (а.с. 73).
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За змістом ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року по справі №686/5757/23 виснувала, що важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину.
Принцип пропорційності тісно пов`язаний з принципом правовладдя (верховенства права): принцип правовладдя є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу правовладдя і водночас його неодмінним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, потрібно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж потрібно для реалізації поставленої мети.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.
Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).
Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Проте, законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.
Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Рішення суду може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Оскільки Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України вказаний вище указ було затверджено.
У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, та такий продовжує діяти на теперішній час.
Як було установлено судом, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - ОСОБА_2 .
Матеріали справи не свідчать про наявність інших спадкоємців та про прийняття ними спадщини.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилалася зокрема на запровадження в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року, постійні обстріли міста Харкова, невизначеність національного законодавства щодо строків прийняття спадщини в умовах воєнного стану.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, врахувавши обставини, на які посилалася ОСОБА_1 та загальновідомі обставини, враховуючи нетривалий період пропуску ОСОБА_1 строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, суд доходить висновку, що причини, вказані позивачем, є тими непереборними обставинами, які перешкоджали їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Відмова позивачу у наданні строку для вступу у спадщину буде непропорційним втручанням у її право на отримання у власність спадкового майна.
При цьому суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.
Ураховуючи, що після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися, позивач вчасно не звернулася до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини через наявні в неї об`єктивні обставини, а територіальна громада не зверталася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому причини, через які позивач пропустила строк для прийняття спадщини, суд визнає поважними.
Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог, як про це дійшов висновку Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постанові, прийнятій 17.10.2018 по справі №681/203/17-ц.
Таким чином, з метою недопущення порушення спадкових прав позивача та відповідно відновлення її законних прав як спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом, що відповідатиме верховенству права, суд вважає за необхідне визначити позивачу строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, як про це просила у пред`явленому позові позивач, визначений судом строк буде достатнім строком для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 11, 12, 13, 81, 89, 209, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , поданий в особі представника – адвоката Сільченка Сергія Олександровича до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, – задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , додатковий строк тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харкові.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання (перебування): АДРЕСА_5 ;
відповідач – Харківська міська рада, код ЄДРПОУ: 04059243, адреса місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, №7;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, адреса місцезнаходження: 61024, м. Харків, Німецький в`їзд, №7А.
Повне судове складено 24 квітня 2026 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова