ОКРЕМА ДУМКА
Головуючого судді №910/14297/25
Кропивної Людмили Володимирівни

На мою думку, прийняття місцевим господарським судом рішення у даній справі про задоволення кондикційного позову було викликано невірним розумінням природи гарантії і уяви щодо предмету доказування у кондиційному зобов`язанні. 
Суть банківської гарантії, як це випливає з легального визначення ч. 1 ст. 560 ЦК України, полягає у наданні гарантії перед кредитором (бенефіціаром) за виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. 
Гарантія є безвідкличною, якщо у ній не встановлено інше (ч. 3 ст. 560 ЦК України), право вимоги до гаранта кредитор не може передати іншій особі, якщо інше не встановлено гарантією ( ч. 5 ст. 563 ЦК України). 
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 568 ЦК України повернення гарантії гарантові відбувається у випадку відмови кредитора від своїх прав за гарантією, або у випадку подання кредитором гаранту письмової заяви про звільнення гаранта від обов`язків за гарантією. 
Таким чином, банківська гарантія як односторонній письмовий правочин, оформлений у паперовій чи прирівняній до неї формі, може бути повернута лише особі, яка видала гарантію, тобто банку.
У цій справі кредитор (бенефіціар, відповідач у справі) 21.08.2026 пред`явив гаранту вимогу про сплату коштів гарантії у розмірі 407 400,00 грн.
Вже сам по собі факт звернення кредитора до гаранта виключав можливість для твердження, що кредитор звільнив гаранта від виконання своїх зобов`язань за гарантією, або відмовився від своїх прав за гарантією.
Більше того, виконання принципалом зобов`язання з прострочкою виконання самостійно не породжує у кредитора й обов`язку повернути банку отримані суми за гарантією, чи повернути гарантію. 
Так само відсутній такий обов`язок у кредитора й перед принципалом. В останнього право на кондикційний позов не виникає раніше моменту реального виконання ним зворотної вимоги гаранта, поданої у порядку частини 1 ст. 569 ЦК України, якщо право на таку зворотну вимогу передбачено договором між гарантом і принципалом.
Відразу вкажу, що право на зворотну вимогу передбачено у п. 3.7. Договору про надання гарантії №751/10/А/BGV, підписаного 02.10.2023 між позивачем, як принципалом, та Акціонерним товариством «Оксі Банк» як гарантом (а.с. 41).
Важливим є також і та обставина, що видача банківської гарантії є, вочевидь, оплатною послугою банку, розмір якої узгоджується гарантом і принципалом у договорі.
У цій справі було установлено, що отримавши від бенефіціара 21.08.26 вимогу про сплату банківської гарантії у розмірі 407 400,00 грн, гарант вимагав від принципала сплатити на вказаний банком рахунок у строк до 26.08.2024 407 400,00 грн із зазначенням у графі призначення платежу «сплата грошових зобов`язань згідно договору №751/10/А/BGV від 02.10.2023, без ПДВ» (а.с. 45). 
На моє переконання, оцінювати таку вимогу гаранта до принципала в якості зворотної не було законної підстави, оскільки банк на момент звернення до принципала не виконав грошового зобов`язання перед кредитором за гарантією. 
На правильність цього висновку не впливає і поданий принципалом доказ, яким є платіжна інструкція № 8321, про виконання ним лише 29.08.2024 вказаної вимоги гаранта, адже у графі «призначення платежу» принципал послався на виконання грошових зобов`язань згідно договору №751/10/А/BGV від 02.10.2023, без ПДВ» (а с. 47).
Вважаю необхідним акцентувати на тому, що регрес завжди розглядався як нове зобов`язання, що виникає у особи, яка виконала зобов`язання за боржника повністю чи частково. Регрес не переносить старий борг, а створює нове грошове зобов`язання у винної особи компенсувати витрати особи, яка виконала зобов`язання за боржника . Саме тому виключається сама можливість дострокового виконання цього обов`язку винною особою. 
Своєю чергою, кондикційний позов у національному законодавстві України (регулюється статтями 1212, 1213, 1214, 1215 глави 83 ЦК України) є засобом захисту майнових прав у випадку безпідставного збагачення. Захист майнових прав у разі кондикційного позову полягає в тому, що особа, яка безпідставно збагатилася за рахунок іншої особи, зобов`язана повернути їй набуте, або компенсувати його вартість, що дозволяє відновити баланс у майнових відносинах. У національному законодавстві України кондикційний позов .
За вказаних обставин підстав для задоволення кондикційного позову не існувало, адже недоведеною залишилася обставина безпідставного збагачення відповідача за рахунок позивача, відтак за наслідками апеляційного провадження рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 у справі № 910/14297/25 Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Інжинірінг» про стягнення 407 400,00 грн безпідставно збережених коштів належало скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 

Суддя
Північного апеляційного 
господарського суду Л.В. Кропивна 
"26" березня 2026 р.