БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653)3-50-01
Справа №730/387/26
Провадження № 1-кп/730/42/2026
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2026 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурорів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
обвинуваченого – ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальне провадження № 12026270410000021 від 4 лютого 2026 року з обвинувальним актом від 18 березня 2026 року по обвинуваченню 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леляки Варвинського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 382 КК України,
У С Т А Н О В И В :
Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.09.2023 (справа №730/910/23), ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні адміністратвиного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, йому призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
ОСОБА_6 , будучи особою, яка не отримувала посвідчення водія, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 11.03.2024 о 14:10 годині на автодорозі с. Велика Загорівка м. Борзна повторно керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», п.2.1 «а» Правил дорожньогорух, у у результаті чого відносно ОСОБА_6 було складено протокол серії ААД №188908 від 11.03.2024.За результатами розгляду адміністративних матеріалів, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.04.2024 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Незважаючи на це, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами строком на п`ять років, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, повторно протягом року17.05.2024 о 12:21 годині у м. Борзна по вул. О. Десняка повторно керував автомобілем ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху.За результатами розгляду адміністративних матеріалів, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.06.2024 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу (справа № 730/657/24).
Надалі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами строком на сім років, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, повторно протягом року 14.07.2024 о 14:45 годині у м. Борзна по вул. О. Десняка керував автомобілем ВАЗ-2108 Д.Н.З. СВ9162ВІ не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху. За результатами розгляду складених адміністративних матеріалів, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14.07.2024 ОСОБА_6 визнаний винуватим за ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, з оплатним вилученням транспортного засобу (справа № 730/931/24).
Незважаючи на це, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами строком на сім років, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 23.07.2024 в 00:22 годині у с. Велика Загорівка по вул. Центральна, 24 повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху. За результатами розгляду адміністративних матеріалів, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.08.2024 ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на сім років, з оплатним вилучення транспортного засобу (справа № 730/963/24).
Крім того, ОСОБА_6 , будучи особою, яка не отримувала посвідчення водія, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 03.02.2026 о 13:21 годині у м. Борзна по вул. Красносільського, 46 повторно керував транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ-110270 д.н.з. НОМЕР_3 .
Крім того, 03.02.2026 о 13:21 год. під час несення служби у складі наряду ГРПП ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та здійснення нагляду за додержання Правил дорожнього руху на вулиці Красносільського, 37 у м. Борзна, поліцейський СРПП ОСОБА_7 , який є представником влади та службовою особою та відповідно до посадових інструкцій, перебуваючи на службі, зокрема, стежить за безпекою дорожнього руху з метою виявлення та усунення порушень, відповідно до п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинив ОСОБА_6 , який керував автомобілем ЗАЗ-110270 д.н.з. НОМЕР_3 , за порушення п.31.4.3.«г» Правил дорожнього руху. 
У ході перевірки ОСОБА_7 установив, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, зокрема востаннє, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області був визнаний винуватим за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.
У зв`язку з цим ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 про те, що буде викликано слідчо-оперативну групу для документування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
ОСОБА_6 , 03.02.2026 о 13 годині 26 хвилин, перебуваючи на проїжджій частині по вулиці Красносільського 37, що у м. Борзна Ніжинського району Чернігівської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з власної ініціативи, запропонував поліцейському ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 7 000 гривень за неповідомлення слідчо-оперативної групи для виїзду та документування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Після неодноразового попередження про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України за пропозицію надання неправомірної вигоди, реагуючи на відмову ОСОБА_7 від отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, діючи з єдиним кримінально протиправним умислом, з метою надання неправомірної вигоди службовій особі, 03.02.2026 о 13:27 год. повторно висловив ОСОБА_7 пропозицію надати неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень за неповідомлення слідчо-оперативної групи для виїзду та документування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Обвинувачений у судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодився з фактичними обставинами кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті, зазначив, що дійсно він був обізнаний про те, що постановою суду позбавлений права керування транспортними засобами. Всупереч рішенню суду він керував транспортними засобами та притягувався до адміністративної відповідальності. Востаннє він керував автомобілем у м. Борзна 03.02.2026 та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Поліцейський установив, що він позбавлений права керування, та повідомив, що викликатиме слідчо-оперативну групу для документування кримінального правопорушення. Він запропонував йому 7000 грн., за те, щоб останній не викликав слідчих. Коли поліцейський відмовився, він запропонував, йому 10000 грн. Щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що сплатить штрафи призначені постановами суду. Просив призначити покарання у вигляді штрафу.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, ураховуючи, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не ставить під сумнів та не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій учасників процесу, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеному порядку та обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена і його дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили,та пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 369 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
ОСОБА_6 свою вину визнав, за місцем проживання негативної характеристики не має, неодружений, утриманців не має, є особою працездатного віку, але офіційно не працює та отримує доходи від тимчасових підробітків, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до обвинувального акту відсутні.
Відповідно до «Примітки» до ст.45 КК України скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, відноситься до категорії корупційних кримінальних правопорушень.
Таким чином, виходячи з категорії та тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до скоєного ним діяння, кількість епізодів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.
Оскільки ОСОБА_6 учинено два кримінальні правопорушення, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхомчасткового складання покарань.
При цьому, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд, з урахуванням всіх вищевикладених обставин, вважає за можливе керуватись принципом часткового складання покарань.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень;
- за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1100 (однієї тисячі ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700,00 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Речові докази по справі, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - флеш-карти з відеозаписами з нагрудної камери поліцейських - залишити у матеріалах справи.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили та повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. 
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1