ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 р.	Справа № 520/21897/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Аграрник К", Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 20.06.25 у справі № 520/21897/24
за позовом Приватного підприємства "Аграрник К" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України 
про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Аграрник К" (далі за текстом також - позивач, ПП "Аграрник К") звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України(далі за текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.06.2024 за №00320110702 про сплату штрафних санкцій з ПДВ на суму 36752,50 грн, від 23.07.2024 за №00414730702 про сплату штрафних санкцій з ПДВ на суму 36752,50 грн, від 06.06.2024 за №00320210702 про сплату пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов`язань та порушення вимог валютного законодавства на суму 636864,11 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 23.07.2024 за №00414730702.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто на користь Приватного підприємства "Аграрник К" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 441 грн 03 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального та порушенні норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи та вказує про неврахування судом першої інстанції того, що Китайська міжнародна торгова палата підтвердила неможливість своєчасно поставити товар HenanHuataiCerealsandOilsMachineryCompany ПП«Аграрник К» в силу обставин непереборної сили через спалах короновірусу, про що свідчить свідоцтво №233700В2/1004470. Крім того, Харківська торгово-промислова палата висновком від 08.05.2024 за №223/63.01-6 підтвердила, що для ПП «Аграрник К» відбулись об`єктивні обставини, які знаходились поза контролем сторін та суттєво ускладнили своєчасне виконання зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактом на поставку від 27.12.2022 за №HT27122022SK, укладеним з компанію HenanHuataiCerealsandOilsMachineryCompany. Заперечує правомірність висновків відповідача та суду щодо не реєстрації податкової накладної від 15.02.2022 за №30 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
У відзивах на апеляційну скаргу відповідач з доводами позивача не погоджується та звертає увагу, що на підтвердження наявності факту форс-мажорних обставин ПП «АГРАРНИК К» у ході перевірки надано копію сертифікату від 19.02.2023 за №СССМЕ 202302-В0078, виданого ChinaChamberofCommereeforimportandExportofMachineryandElecronicProducts, яка згідно з актом перевірки надавалася без перекладу на українську мову та не була засвідчена нотаріально, з огляду на що не могла бути використана особами, що здійснювали перевірку, як належний доказ. До позовної заяви копію цього сертифікату додано не було. Також позивачем було надано копію висновку від 08.05.2024 за №223/63.01-6 «Про обставини, які ускладнили виконання зобов`язань», виданого Харківською промисловою палатою, в якому зазначено, що відповідні обставини істотно ускладнили дотримання норм валютного законодавства в частині дотримання граничного строку розрахунків за операцією з імпорту товарів, водночас не визначено, що ці підстави є форс - мажорними обставинами. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач також оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального та порушенні норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, зокрема щодо того, що висновки акта від 16.05.2024 за №22106/20-40-07-02-03/37048399 не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №00414730702, оскільки на підставі такого акта перевірки до позивача застосовано штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №00320110702 за нескладення та нереєстрацію в ЄРПН податкової накладної на таку операцію всупереч приписам Податкового кодексу України.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у позові відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач просить залишити її без задоволення, оскільки вважає доводи відповідача безпідставними, а рішення в оскаржуваній відповідачем частині ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
У додаткових поясненнях у справі ПП «Аграрник К» зазначає, що повинен існувати чіткий причинно-наслідковий зв`язок між тим, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Податковим кодексом України передбачена відповідальність, та тим, що особа не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Уважає, що в його діях відсутні ознаки вини, оскільки факт нереєстрації податкової накладної у спірному випадку необхідно досліджувати лише з урахуванням факту первинної реєстрації податкової накладної у встановлені Податковим кодексом України строки і отримання квитанції, що підтверджує її реєстрацію. Звертає увагу, що надані позивачем документи, зокрема, свідоцтво від 13.10.2023 Китайської міжнародної торгової палати та висновок від 08.05.2024 Харківської торгово-промислової палати, є належним підтвердженням наявності форс-мажорних обставин у розумінні положень частини 6 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких Головне управління ДПС у Харківській області звертає увагу, що в ході розгляду справи у суді першої інстанції надавалися докази відсутності зареєстрованої податкової накладної в ЄРПН, крім того надавалася квитанція, яка підтверджує факт повернення податкової накладної без реєстрації.
У додаткових поясненнях у справі ПП «Аграрник К» вказує, що свідоцтво від 13.10.2023 Китайської міжнародної торгової палати видане компетентним органом держави місцезнаходження контрагента-нерезидента та у сукупності з висновком від 08.05.2024 Харківської торгово-промислової палатипідтверджують існування причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами (спалах COVID) та фактом невиконання валютного зобов`язання саме з боку контрагента-нерезидента.
Також позивач звертає увагу, що під час подання доказів до матеріалів справи помилково було додано свідоцтво Китайської міжнародної торгової палати від 13.10.2023 за №233700В2/004470 із зазначенням обставин, пов`язаних із початком свята весни та канікулами. Натомість належним та таким, що підлягає врахуванню судом, є свідоцтво Китайської міжнародної торгової палати від 13.10.2023 за № 233700В2/004470, з якого випливає, що ТОВ «ХенаньХуатай зернова та масляна машинобудівна компанія» не могло виконати свої зобов`язання з виготовлення та постачання продукції протягом 90 календарних днів з дати отримання залишку оплати в розмірі 32 309,00 доларів США, сплаченого 27 березня 2023 року, у зв`язку з початком епідемії коронавірусу у провінції Хенань. З огляду на викладене зазначає, що саме свідоцтво Китайської міжнародної торгової палати від 13.10.2023 за №233700В2/004470 із посиланням на епідемію коронавірусу у провінції Хенань підлягає врахуванню судом як належний та допустимий доказ, тоді як помилково поданий документ не впливає на встановлення обставин справи та не підлягає оцінці судом.
У поданих додаткових поясненнях ПП «Аграрник К» просить урахувати, що Китайський комітет сприяння міжнародній торгівлі (ССРІТ), який надав свідоцтво від 13.10.2023 за №233700В2/004470 є торгово-промисловою палатою КНР і офіційно наділений повноваженнями засвідчувати обставини форс-мажору для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності. В Китаї ССРІТ є єдиною установою, чиї сертифікати про форс-мажор визнаються державними органами та судами. Також звертає увагу, що регламент ТПП прямо передбачає, що сертифікат про форс-мажорні обставини у правозастосовній практиці може іменуватися як висновок, довідка або підтвердження, за умови, що такий документ виданий ТПП України або регіональною ТПП за встановленими формами.
З додатковими поясненнями у справі від 23.03.2026 позивач надав до матеріалів справи сертифікат від 25.02.2026 за №241712В3/002118, виданий Китайським комітетом сприяння міжнародній торгівлі (CCPIT), щодо того, що внаслідок настання обставин форс-мажору контрагент позивача був об`єктивно позбавлений можливості здійснити своєчасну поставку товару за відповідним зовнішньоекономічним контрактом.
Апеляційні скарги розглядаються у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення всіх учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватне підприємство "Аграрник К" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 37048399, місцезнаходження: 63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Українська, 27; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області (Красноградське відділення).
У період з 26.04.2024 по 09.05.2024 ГУ ДПС у Харківській області на підставі направлень від 25.04.2024 за №3428-№3430, Наказу ГУ ДПС у Харківській області від 24.04.2024 за № 1695-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «АГРАРНИК К» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2021 по 31.12.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2021 по 31.12.2023, результати якої оформлені актом від 16.05.2024 за №22106/20-40-07-02-03/37048399 (далі також – акт перевірки).
За висновками акта перевірки встановлено, серед іншого, порушення позивачем:
- вимог п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2022 року на суму ПДВ 73 505 грн;
- вимог частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 за №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за №НТ271220225К.
На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 06.06.2024 за №00320110702, яким позивача попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений ПК України, та згідно зі статтею 120-1 ПК України застосовано штраф за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 36752,50 грн (т.1 а.с. 131-132);
- від 06.06.2024 за №00320210702, яким до позивача на підставі пункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» застосовано штрафні санкції на суму 636864,11 грн (т. 1 а.с. 135-136).
У подальшому відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №00414730702, яким до позивача згідно зі статтею 120-1 ПК України застосовано штрафні санкції на суму 36752,50 грн.
Доказів адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень до матеріалів справи не надано.
Скориставшись правом на оскарження податкових повідомлень-рішень у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушення строків поставки товару нерезидентом за контрактом № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року та ненадання позивачем доказів, які б підтвердили настання обставин непереборної сили, що зумовили неможливість виконання нерезидентом своїх обов`язків за контрактом та дійшов висновку, що застосування контролюючим органом до ПП «АГРАРНИК К» пені на підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» податковим повідомлення-рішенням від 06.06.2024 за №00320210702, є правомірним.
Також суд першої інстанції виходив з того, що висновок контролюючого органу про застосування до позивача на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України штрафних санкцій на суму 36752,50 грн податковим повідомлення-рішенням від 06.06.2024 за №00320110702 є правомірним, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №00320110702.
У свою чергу,з огляду на те, що відповідач під час розгляду справи не довів правомірності застосування до позивача штрафних санкції у розмірі 36752,50 грн оскаржуваним повідомленням-рішенням від 23.07.2024 за №00414730702, суд дійшов висновку, що таке є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу у межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів виходить з такого.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту та валютні операції» від 21 червня 2018 року за № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).
Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.
У частинах четвертій, шостій статті 11 Закону № 2473-VIII передбачено, що органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Відповідно до частини дев`ятої статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.
Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
У пункті 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту, зокрема, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Частиною першою статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.
Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Частинами шостою-восьмою статті 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що в разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Правління Національного банку України (далі також - НБУ) Постановою від 02 січня 2019 року №5 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення №5).
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ вказаного Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Пункт 23 розділу ІІ Положення №5 передбачає, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією).
Водночас 24 лютого 2022 року з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи НБУ прийняв Постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова №18).
Постановою Правління НБУ № 68 від 04 квітня 2022 року Постанову №18 доповнено, зокрема пунктом 142, за змістом якого граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року».
У подальшому до пункту 142 Постанови №18 вносились зміни і з 07 червня 2022 року цифри "90" було замінено цифрами "120", а з 07 липня 2022 року - цифри "120" замінено цифрами "180" (Постанови Правління НБУ №113, №142 відповідно).
Отже, за загальним правилом експорт та імпорт товарів має здійснюватися у строки, зазначені у договорах, але не пізніше граничного строку розрахунків, встановленого НБУ, що обчислюється з дня здійснення авансового платежу (попередньої плати). До 05 квітня 2022 року такі граничні строки розрахунків становили 365 календарних днів. З огляду на введення в Україні воєнного стану НБУ змінив граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту. Відповідно до указаних змін у період з 05 квітня 2022 року по 07 червня 2022 року такі строки становили 90 календарних днів, з 07 червня 2022 року по 07 липня 2022 року - 120 календарних днів, з 07 липня 2022 року - 180 календарних днів. При цьому змінені Постановою №18 строки застосовуються лише до операцій, що здійснені з 05 квітня 2022 року.
Судом установлено, що за змістом акта перевірки у період з 01.07.2021 по 31.12.2023 ПП «АГРАРНИК К» здійснювало придбання обладнання на підставі зовнішньоекономічного контракту від 27.12.2022 за № HT27122022SK, укладеного з нерезидентом HenanHuataiCerealsandOilsMachineryCo., Ltd (Китай).
В межах контракту від 27.12.2022 за № НТ271220228К ПП «АГРАРНИК К» перераховано грошові кошти на загальну суму 15329557,12 грн або 419 200 дол. США згідно з платіжними дорученнями: від 03.01.2023 за №2 на суму 4 614 957,32 грн або 126 200 дол. США, від 15.03.2023 за №3 на суму 4 599 598,51 грн або 125 780 дол. США, від 17.03.2023 за №4 на суму 3 656 860 грн або 100 000 дол. США, від 13.03.2023 за №5 на суму 1 276 646,39 грн або 34 911 дол. США, від 27.03.2023 за №6 на суму 1 81 494,9 грн або 32 309 дол. США.
У свою чергу, за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за № НТ271220228К від нерезидента HenanHuataiCerealsandOilsMachineryCo., Ltd (Китай) здійснена поставка обладнання, що підтверджено митною декларацією від 16.08.2023 за № 23UA100160236322U4 на суму 5 329 557,12 грн або 419 200 дол. США.
З огляду на те, що перерахування авансового платежу в сумі 126 000 дол. США здійснено 03.01.2023 (платіжним дорученням №2), відлік граничного строку розрахунків за контрактом обчислюється з 03.01.2023 і має становити 180 днів.
Дата першого дня перевищення граничного строку валютних розрахунків, з урахуванням приписів частини 3 статті 13 Закону №2473 та пункту 142 Постанови № 18, за зазначеними операціями починається з 02.07.2023, але поставка обладнання позивачу здійснена лише 16.08.2023.
У зв`язку з тим, що ГУ ДПС у Харківській області при проведенні перевірки встановило порушення позивачем граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за № HT27122022SK, контролюючим органом здійснено нарахування пені та прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №00320210702, яким ПП «АГРАРНИК К» за порушення частини третьої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 за № 2473-VIII, нарахована пеня за порушення граничних строків розрахунків у сумі 636864,11 грн згідно з розрахунком, доданим до такого податкового повідомлення-рішення.
Позивач з податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №00320210702 не погоджується з тих підстав, що при вирішенні питання щодо наявності достатніх умов для нарахування пені за порушення резидентом строків розрахунків за імпортною операцією необхідно виходити з наявності форс-мажорних обставин, як у нерезидента HenanHuataiCerealsandOilsMachineryCo., Ltd (Китай), так і у ПП «АГРАРНИК К».
Так, в обґрунтування своєї позиції у справі ПП «АГРАРНИК К» посилається на те, що невиконання зовнішньоекономічного контракту обумовлено форс-мажорними обставинами, які підтверджено свідоцтвом № 233700821004470 від 13.10.2023 Китайської міжнародної торгової палати та висновком Харківської торгово-промислової палати від 08.05.2024 за № 223/63.01-6, й існування обставин непереборної сили виключає можливість для нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Як свідчать матеріали справи свідоцтво № 233700821004470 Китайської міжнародної торгової палати та висновок Харківської торгово-промислової палати від 08.05.2024 за № 223/63.01-6 надавалися позивачем під час перевірки на запит контролюючого органу.
Окрім того, позивачем до матеріалів справи надано висновок Харківської торгово-промислової палати від 08.05.2024 за № 223/63.01-6 «Щодо обставин, які ускладнили виконання зобов`язань».
Так, у цьому висновку зазначено, що основним економічним видом діяльності ПП «АГРАРНИК К» є виробництво олії та тваринних жирів.
Контракт з нерезидентом був укладений у зв`язку з тим, що замовлене за Контрактом обладнання відповідної продуктивності та технологічного процесу на території України не виготовляється. В силу складності та специфічності технології виготовлення екстракційного обладнання в світі налічується обмежена кількість його виробників. На обладнання, визначене в Контракті, існує великий попит, а час очікування на замовлення обладнання у виробників зазначеного Товару займає тривалий час. Тому ПП «АГРАРНИК К» в якості контрагента для виготовлення та поставки Товару обрало китайську компанію - HuataiCerealsandOilsMachineryCo, Ltd (пояснювальна записка ПП «АГРАРНИК К» від 02.05.2024 за №8).
Проте у період виконання Контракту відбулися обставини, які істотно ускладнили його виконання, які не залежали від сторін цього контракту та перебували поза їх контролем.
Так, одним із істотних факторів, які суттєво вплинули на належне виконання ПП «АГРАРНИК К» зобов`язань щодо дотримання граничних років розрахунків за операцією з імпорту товарів, є такий.
Указом Президента України від 24.02 2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації ти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває й на теперішній час.
Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, зичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданою 09.09.2019,місцезнаходженням юридичної особи - ПП «АГРАРНИК К» є: Харківська область, Красноградський район, місто Красноград, вул. Українська, буд. 27.
За таких обставин, особливо слід звернути увагу на такий факт.
З першого ж дня, 24 лютого 2022 року, у м. Харкові та Харківській області почались активні воєнні (бойові) дії. Доречно зазначити, що й на теперішній час продовжуються обстріли міста та населених пунктів області, щоденно руйнуються житлові будівлі, об`єкти критичної інфраструктури, життя мешканців регіону знаходиться у постійній небезпеці.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309, з 24.02.2022 по 09.06.2023 вся територія Красноградського району Харківської області, до складу якої входить м. Красноград, перебувала в районі проведення воєнних (бойових) дій (можливих воєнних (бойових) дій).
Отже, оскільки ПП «АГРАРНИК К» знаходиться на території міста Красноград, Красноградського району, Харківської області, з початком введення воєнного стану та ведення бойових дій підприємство не мало можливості повноцінно здійснювати свою господарську діяльність.
Попри все підприємство шукало шляхи підвищення ефективності при виробництві своєї продукції та потребувало обладнання, яке дозволяло зменшити витрати на його виробництво.
Разом з цим у період виконання Контракту у контрагента підприємства позивача також виникли обставини, які суттєво вплинули на своєчасне виготовлення та поставку обладнання у термін, визначений у Контракті. Ці обставини ані продавець, ані покупець не могли передбачити на момент укладення Контракту та усунути самостійно.
Зокрема, компанія HuataiCerealsandOilsMachineryCo. Ltd листом від 20.02.2023 повідомила ПП «АГРАРНИК К» про те, що за адресою реєстрації компанії HuataiCerealsandOilsMachineryCo, Ltd - провінція Хенань, Китайська Народна Республіка, були запроваджені превентивно-обмежувальні заходи задля боротьби з пневмонією та коронавірусною хворобою. Унаслідок цих заходів підприємство не зможе виконувати роботи за Контрактом у період з 01.2023 по 17.02.2023. Такий факт підтверджується сертифікатомвід 19.02.2023 № CCCME202302-В0078, виданим ChinaChamberoferceforimportandExportofMachineryandElectronicProducts.
Також ця інформація підтверджується інформаційним агентством «Слово і Діло» https://www.slovoidilo.ua/2023/01/10/infografika/svit/spalax-covid-19-kitavi-potochna-svtuacziva koronavirusom-ta-prohnozy-majbutnve. Крім того, Інформаційне агентство «ВВС» зазначило: «За нашими даними, у провінції Хенань, третьої за чисельністю у Китаї, зараз інфіковано майже 90% населення. Місцеві чиновники повідомили журналістам, що кількість хворих у Хенані сягнула близько 88.5 млн людей, причому переважна більшість із них заразилася останніми тижнями» (www.bbc.com/ukfainian/news-64213931).
Крім того, настання пандемії коронавірусної хвороби COVID-19 є всесвітньо відомим фактом, який не потребує окремого доведення. Так, 11.03.2020 Всесвітня організація охорони здоров`я офіційно оголосила пандемію через поширення у світі COVID-19.
З огляду на вказану ситуацію, за взаємною згодою сторін строк виготовлення та поставки Товару був змінений додатковою угодою від 06.06.2023 за № 1 про зміну контракту на поставку від 27.12.2022 № НТ27122022SK, згідно з якою Продавець виготовляє обладнання протягом 180 днів і після зарахування 30% передоплати на розрахунковий рахунок Продавця.
Отже, через карантинні обмеження, введені за адресою контрагента HuataiCerealsandOilsMachineryCo, Ltd., а саме: на території провінції Хенань (Китайська Народна Республіка), строки виготовлення обладнання для ПП «АГРАРНИК К» збільшились. Повернути попередньо сплачені кошти ПП «АГРАРНИК К» за Контрактом у компанії HuataieaisandOilsMachinery» Co, Ltd. не було можливості, оскільки зазначені кошти вже були використані Продавцем на закупівлю матеріалів для виготовлення Товару.
Унаслідок збільшення строків поставки Товару, підприємство, у свою чергу, з поважних причин не змогло дотриматись строків здійснення валютної операції.
08.05.2023 компанія HuataiCerealsandOilsMachineryCo, Ltd. направила листа до ПП «АГРАРНИК К» про готовність обладнання за фактом на поставку від 27.12.2022 за №НТ27122022SK до відвантаження у строк - 18.05.2023. Крім того, Продавцем було вказано, що Покупцю необхідно здійснити організацію контейнерів на територію заводу-виробника, оскільки Контрактом передбачені умови поставки - FCA (Інкотермс 2010).
Додатковим істотним фактором, який суттєво вплинув на належне виконання Підприємством зобов`язань щодо дотримання граничних строків розрахунків за операцією з імпорту товарів, є такий.
Відповідно до п.4.12 Контракту Покупець оплачує транспортні та страхові видатки, пов`язані з транспортуванням обладнання від заводу-виробника (Китайська Народна Республіка) до місця реалізації проекту – Україна.
Пошук відповідної логістичної компанії, здатної здійснити перевезення специфічного обладнання, визначеного у Контракті, особливо у період дії воєнного стану та проблемами з логістикою, вимагає від Покупця значних зусиль.
За інформацією Підприємства деякі елементи, замовлені у компанії HuataiCerealsandOilsMachinery» Co, Ltd Товару, а саме: обладнання екстракції розчинником, продуктивністю 150 тон на добу, мають негабаритні розміри, а деякі - вимагають специфічних умов транспортування, що призвело до складнощів у пошуку експедитора та перевізників як за межами митної території України, так і на території України, що у подальшому вплинуло на своєчасність доставки обладнання в Україну.
Для здійснення доставки Товару на територію України, ПП «АГРАРНИК уклало договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 15.03.2023 за № ЄФ 1503/23 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» (далі - ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДТНГ», Експедитор).
Попри те, що ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» має багаторічний досвід доставки аналогічного вантажу з Китаю та має організаційні можливості для планування та здійснення транспортної доставки вантажів на територію України, у період, який співпав з термінами доставки Товару за Контрактом, виникли обставини, які негативно вплинули на терміни доставки вантажу. Так, за інформацією ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДТНГ» під час прокладання логістичного маршруту, у зв`язку з специфічними вимогами до транспортування Товару, виникли проблеми з пошуком відповідних контейнерів для морського перевезення з Китаю до Польщі, а також транспортних засобів для перевезення таких контейнерів на територію України, що підтверджується листом ТОВ ВРО ФОРВАРДІНГ» від 22.05.2023.
У подальшому, листом від 02.06.2023 ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДШГ» повідомило Підприємство про відправку Товару з Китаю в Польщу (порт Гданськ) 02.06.2023 з орієнтовною датою прибуття у Гданськ 18.07.2023.
Покупець будь-яким чином не міг вплинути на терміни доставки Товару, та зі свого боку належним чином виконував усі зобов`язання за договором про транспортно-експедиторське обслуговування від 15.03.2023 за №ЄФ 1503/23 і здійснював всебічну підтримку Експедитора.
Отже, закриття морських портів України, збільшення логістичного ланцюга поставки через морські порти Європи і сухопутною територією Європи та України, небезпека під час здійснення перевезень на території України, суттєво уповільнили доставку вантажів в Україну та призвели до збільшення часу транспортування обладнання до підприємства.
На вимогу суду апеляційної інстанції, на виконання приписів статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України щодо офіційного з`ясування всіх обставин у справі, з метою усунення сумнівів щодо наявності форс – мажорних обставин, належного органу, який підтверджував цей факт, правильності перекладу, позивачем з клопотанням про долучення доказів у справі надано Свідоцтво Комерційної палати Китаю з імпорту та експорту машин і електронних продуктів від 19.02.2023 за № CCCME202302-В0078 з перекладом на українську мову, за змістом якого «відповідно до публічного запису на вебсайті Народного Уряду Провінції Хенан і брифінгів другої прес-конференції із запобігання пневмонії, спричиненої новим коронавірусом від 01 січня 2023 року, виробництва у Хенані повинні відновити свою роботу після 17 лютого 2023 року».
Разом з цим позивачем у додаткових поясненнях у справі зазначено, що під час подання доказів до матеріалів справи помилково було додано свідоцтво Китайської міжнародної торгової палати від 13.10.2023 за №233700В2/004470з зазначенням обставин, пов`язаних із початком свята весни та канікулами.
Також з додатковими поясненнями у справі позивач надав до матеріалів справи сертифікат від 25.02.2026 за №241712В3/002118, виданий Китайським комітетом сприяння міжнародній торгівлі (CCPIT).
Цим сертифікатом засвідчується, що ТОВ «ХенаньХуатай зернова та масляна машинобудівна компанія» зареєстрована, створена та існуюча відповідно до законодавства Китайської Народної Республіки, розташована за адресою: на перехресті Сянцзян-роуд і Фумін-Роуд, Промислова Зона, округ Хуасянь, провінція Хенань, Китай, яка є продавцем та виробником маслопереробного обладнання для покупця, Приватного підприємства «АГРАРНИК К», що зареєстроване, створене та існує відповідно до законодавства України, розташоване за адресою: Україна, 63304, Харківська обл., Красноградський р-н, місто Красноград, вул. Українська, буд. 27, згідно з договором № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року не змогла виконати свої зобов`язання з виготовлення та постачання продукції протягом 90 календарних днів з отримання затишку оплати в розмірі 32 309.00 доларів США 27 березня 2023 року, у зв`язку з форс-мажором - початком епідемії коронавірусу у провінції Хенань. ТОВ «ХенаньХуатай зернова та масляна машинобудівна компанія» їде у відпустку з січня 2023 по лютий 2023 року. Дати виробництва та поставки перенесено. Дата відправлення від 25 травня 2023 року згідно з накладною № ZHWE23060008.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що порушення ПП "Аграрник К" строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності було здійснено з об`єктивних причин.
Наведене під час розгляду справи судом першої інстанції не враховано.
Отже, застосування контролюючим органом до ПП «АГРАРНИК К» пені на підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» податковим повідомлення-рішенням від 06.06.2024 за №00320210702 є неправомірним, з огляду на що таке підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги позивача щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних.
Разом з цим щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.06.2024 за №00320110702, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 36752,50 грн на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (п. 201.10 ст. 201 ПК України).
Отже, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної/ та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у термін встановлений податковим законодавством.
Порушення встановленого терміну реєстрації податкової накладної свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є окремим видом правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, що передбачено абзацом першим пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України.
Так, відповідно до пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
Крім того, відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, є також підставою для накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, що передбачено абзацом другим пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України.
У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.
Подання електронних документів засобами телекомунікаційного зв`язку до контролюючих органів здійснюється відповідно до вимог ПК України з урахуванням, зокрема, Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі – Закон № 851).
Реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) здійснюється відповідно до вимог ПК України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, із змінами і доповненнями (далі – Порядок № 1246).
Податкова накладна/розрахунок коригування приймаються до ЄРПН у разі дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 ПК України, пп. 200 прим. 1.3, 200 прим. 1.9 ст. 200 прим. 1 та пп. 201.1, 201.10 і 201.16 ст. 201 ПК України, а також з урахуванням, зокрема, Закону № 851, Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 за № 557.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Згідно з актом перевірки ПП «АГРАРНИК К» реалізовано товар на користь ТОВ «МЕГА КОРМ», код платника 41565278, що підтверджено видатковою накладною від 15.02.2022, у кількості 24.1 т. на суму 441 030,00 грн, в тому числі ПДВ на суму 73 505,00 грн. Зазначена операція з ПДВ відображена в податковій декларації за червень, проте в ЄРПН інформація щодо такої операції відсутня.
Позивач, заперечуючи такі висновки акта перевірки, стверджує, що ПП «АГРАРНИК К» за результатами господарської операції з ТОВ «МЕГА КОРМ» складена податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних 11.03.2022 о 8:59 та прийнята ДПС України, на підтвердження чого надав квитанцію.
Згідно з квитанцією податкова накладна від 15.02.2022 за № 30 зареєстрована в ЄРПН 11.03.2022 о 8:59 за № 9043330099; документ доставлено до ДПС України, документ прийнято (т.1 а.с. 138).
З додатковими поясненнями у справі позивачем надано роздруківку скріншоту файлу зі спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос», що містить зображення податкової накладної від 15.02.2022 за № 30, а також податкові накладні, складені ПП «Аграрник К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» за 2022 рік з квитанціями та роздруківками скріншотів із програми для подання звітності «М.Е.Doc» на підтвердження їх реєстрації в ЄРПН.
Натомість відповідачем надано до матеріалів справи квитанцію, яка містить інформацію, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, подана до ЄРПН 11.03.2022 о 8:59, документ доставлено до ДПС, документ не прийнято у зв`язку з закінченням дії форми – 28.02.2022, порушено пункт 3 порядку заповнення податкової накладної, а саме: документ складено за формою, нечинною на дату реєстрації в ЄРПН. Також відповідачем надано скріншоти з функціоналу «Єдине вікно подання електронної звітності» з інформацією направлення квитанції до ПП «АГРАРНИК К».
Під час розгляду справи відповідачем повідомлено, що за результатами додаткової перевірки в АІС «Податковий блок» відсутня квитанція, яку позивач надав до матеріалів справи на підтвердження реєстрації податкової накладної від 15.02.2022 за № 30, та зазначено, що за інформацією з АІС «Єдине вікно подання електронної звітності», «Реєстр податкових накладних» є зареєстровані ПП «АГРАРНИК К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» податкові накладні за 2022 рік, проте серед переліку таких накладних відсутня податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, на підтвердження чого надав Витяг про зареєстровані податкові накладні (т. 3 а.с. 62-63).
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд зазначає, що за обставин цієї справи подана позивачем квитанція не може бути достатнім доказом на підтвердження реєстрації податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 в ЄРПН (т.1 а.с. 138), оскільки відповідачем надано до матеріалів справи квитанцію, яка містить інформацію, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, подана 11.03.2022 о 8:59, до ЄРПН не прийнята (т. 3 а.с. 8).
Суд ураховує, що відповідно до висновків Верховного Суду, сформованих у постановах від 28 квітня 2020 року у справі №810/198/16 та від 20 жовтня 2020 року у справі №620/817/19, роздруковані скріншоти файлів є допустимими доказами на підтвердження факту направлення на реєстрацію податкових накладних, проте зауважує, що окрім роздрукованого скріншоту файлу із зображенням податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 зі спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос», позивачем не надано інших, сформованих у програмі «М.Е.Dос» документів на підтвердження реєстрації такої податкової накладної в ЄРПН, зокрема, Витягу з ЄРПН на запит щодо отримання відомостей з ЄРПН, роздруківки скріншоту з програми «М.Е.Dос» із зареєстрованими ПП «АГРАРНИК К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» податковими накладними за 2022 рік.
Водночас відповідачем надано скріншоти з функціоналу «Єдине вікно подання електронної звітності» з інформацією направлення квитанції до ПП «АГРАРНИК К» про те, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, подана 11.03.2022 о 8:59, до ЄРПН не прийнята, а також Витяг з АІС «Єдине вікно подання електронної звітності», «Реєстр податкових накладних» щодо податкових накладних за 2022 рік, зареєстрованих ПП «АГРАРНИК К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ», у якому інформація податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 відсутня.
З огляду на наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту реєстрації спірної податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 у Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість відповідачем під час розгляду справи доведено обґрунтованість висновків акта перевірки в частині нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2022 року на суму ПДВ 73 505 грн.
Отже, висновок контролюючого органу про застосування до позивача на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України штрафних санкцій на суму 36752,50 грн податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №00320110702 є правомірним.
З огляду на зазначене висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №00320110702 є обґрунтованим і законним.
Доводи апеляційної скарги позивача в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №00414730702, яким до позивача згідно зі статтею 120-1 ПК України застосовано штрафні санкції на суму 36752,50 грн, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За змістом п. 86.1. ст. 86 ПК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, який вручається або надсилається для підписання платнику податків.
Відповідно до п. 86.7. ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Згідно з п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
З наведених норм випливає висновок, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, в розглядуваному випадку застосування штрафних санкцій згідно зі статтею 120-1 ПК України.
Як убачається з матеріалів справи, у якості підстави для визначення (нарахування) грошового зобов`язання позивачу у податковому повідомленні-рішенні від 23.07.2024 за №00414730702 вказано: «нереєстрація в ЄРПН податкової накладної за червень 2022 року на суму ПДВ – 73 505 грн. На підставі висновків акта від 16.05.2024 за №22106/20-40-07-02-03/37048399 ГУ ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №00320110702 за формою «ПН». Однак усупереч пункту 120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, Приватним підприємством «АГРАРНИК К» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну на таку операцію».
Разом з цим факт відсутності реєстрації відповідної податкової накладної в ЄРПН актом перевірки не зафіксовано, акта перевірки, висновки якого стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №00414730702, до матеріалів справи відповідачем не надано.
У свою чергу, на переконання суду, висновки акта від 16.05.2024 за №22106/20-40-07-02-03/37048399 не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №00414730702, оскільки на підставі такого акта перевірки до позивача застосовано штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №00320110702 за нескладення та нереєстрацію в ЄРПН податкової накладної на таку операцію всупереч приписам Податкового кодексу України.
Щодо посилання відповідача у відзиві на позов на те, що податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №00414730702 прийняте з тієї підстави, що позивачем не сплачено штраф за податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №00320110702, то суд зазначає, що ст. 120-1 Податкового кодексу України не встановлено притягнення платника податків до відповідальності за несплату штрафу, визначеного податковим повідомленням-рішенням.
Саме відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, є підставою для накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, що передбачено абзацом другим пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України, що за обставин справи відповідачем у належному порядку не встановлено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, з огляду на те, що відповідач під час розгляду справи не довів правомірності застосування до позивача штрафних санкції у розмірі 36752,50 грн оскаржуваним повідомленням-рішенням від 23.07.2024 за №00414730702, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги відповідача щодо зазначених обставин висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене знеповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №00320210702, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції у цій частині з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог, а в іншій частині оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на положення статті 139 КАС України суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат. 
Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 8 524,43 грн.
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат та стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем під час звернення з позовом у справі, у сумі 8 083,40 грн (673 616,61 : 710 369,11 х 8 524,43, де 36752,50 грн – грошова оцінка задоволених позовних вимог, 710 369,11 грн – ціна позову, 8 524,43 грн – понесені позивачем судові витрати).
Також позивачем під час звернення з апеляційною скаргою сплачено судовий збір у сумі 9 700,08 грн.
Зважаючи на те, що за результатами розгляду апеляційної скарги позивача суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її часткове задоволення, колегія суддів уважає за необхідне стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем під час звернення з апеляційною скаргою, у сумі 9 170,84 грн (636 864,11 : 673 616,61 х 9 700,08, де 636 864,11 грн – грошова оцінка задоволених позовних вимог, 673 616,61 грн – ціна позовних вимог, щодо яких подано апеляційну скаргу, 9 700,08 грн – понесені позивачем судові витрати).
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аграрник К" задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі № 520/21897/24 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.06.2024 за №00320210702.
Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги Приватного підприємства "Аграрник К" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.06.2024 за №00320210702.
Змінити абзац 4 резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі № 520/21897/24, виклавши його у такій редакції:
"Стягнути на користь Приватного підприємства "Аграрник К" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8 083 (вісім тисяч вісімдесят три) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області".
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі № 520/21897/24 залишити без змін.
Стягнути на користь Приватного підприємства "Аграрник К" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 9 170 (дев`ять тисяч сто сімдесят) грн 08 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено 27.03.2026