Справа № 579/2642/25
1-кп/579/70/26 

В И Р О К 
і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 
з участю прокурора - ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
потерпілої - ОСОБА_5 
представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, працюючого електромонтером в АТ «Сумиобленерго», розлученого, з професійно - технічною освітою, проживаючого АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - 
В С Т А Н О В И В:
16.03.2025 в обідній час близько 13.20 години ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували на території Кролевецького центрального ринку за адресою вул. Лесі Українки, 9, м. Кролевець, Сумської області, а саме – у приміщенні торгівельного ларьку ОСОБА_4 , та сварилися. 
В ході вказаної словесної сварки ОСОБА_4 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, розвернувся до ОСОБА_5 та наніс ліктем правої руки один удар в область носу.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «ссадна на переносиці, гематоми під очима, набряк носа, перелом (основний) кісток носа зі зміщенням», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 40 від 17.04.2025 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після цього ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду вину визнав повністю, не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті , в скоєному кається . Дав показання про те , що 16.03.2025 року близько 13 години 20 хвилин перебував на території Кролевецького центрального ринку за адресою вул. Лесі Українки, 9, м. Кролевець, до нього прийшла колишня дружина ОСОБА_5 , вимагала гроші на утримання дітей , простягнула руку до каси, вони штовхались , він їй наніс удар ліктем правої руки в область носу . Вона вийшла. Все припинилось. 
Потерпіла ОСОБА_5 на початку судового розгляду пояснила, що з кваліфікацією дій обвинуваченого не згодна , в ході судового розгляду дала показання про те , що 16 березня 2025 року близько 13 години 20 хвилин на території Кролевецького центрального ринку за адресою вул. Лесі Українки, 9, м. Кролевець ОСОБА_4 в ході сварки в приміщенні торгівельного павільйону наніс їй удар ліктем в ніс. Вона відчула як потекла кров і повідомила, що він їй зламав ніс . Вийшла на вулицю та викликала швидку допомогу. ОСОБА_4 до неї і раніше застосовував фізичне насильство.
Даними заяви про кримінальне правопорушення від 16.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_5 повідомила по нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с. 82), протоколу огляду місця події від 17.11.2025 року, згідно якого оглянуто територію ринку, де розміщено торгівельний павільйон за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 83-84), протоколу проведення слідчого експерименту від 26.03.2025 року з участю ОСОБА_5 , за змістом якого остання розповіла та показала на місці обставини нанесення їй тілесного ушкодження ОСОБА_4 (а.с. 86-88), даними медичної документації (а.с. 90-94), висновку судово-медичної експертизи № 40 від 17.04.2025 року, згідно якого при зверненні за медичною допомогою лікарями 16.03.2025 року та 17.03.2025 року виявлено та зафіксовано « садна на переносиці, гематоми під очима, набряк носа» Після клінічного , рентгенологічного обстежень встановлений клінічний діагноз «перелом кісток носа зі зміщенням». Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмету /тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Виявлені на тілі потерпілої ушкодження перелом кісток носу – спричинив розлад здоров`я тривалістю більше 6 але менше 21 дня , тому має ознаки легких тілесних ушкоджень , що спричинило короткочасний розлад здоров`я , самі по собі синці мають та садно мають ознаки легких тілесних ушкоджень. На тілі потерпілої має місце не менше однієї ділянки прикладання травмуючої сили (а.с. 96-97), висновку судово-медичної експертизи № 37 від 21.04.2025 року, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень виявлених в ході проведення судово-медичних експертиз ОСОБА_5 , не виключає можливості їхнього утворення за обставин, на які вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту (а.с. 98) підтверджується, що кримінальне правопорушення вчинено за обставин, зазначених у вироку.
Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно ч. 3 ст. 337 КПК передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Зміна обвинувачення в суді допускається як винятковий випадок за наявності підстав, передбачених уст. 338 КПК України, яка передбачає виключно зміну правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, але не стосується викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
Крім того, зміна обвинувачення в суді - це право прокурора, яким він в процесі розгляду справи може і не скористатись, оскільки вважає обвинувальний акт таким, що відповідає нормам КПК України. 
Також, відповідно до ст.337 КПК України, суд не вправі, за результатами судового розгляду, змінити обвинувачення на таке, що істотно відрізняється від пред`явленого, а також, не вправі за власною ініціативою в будь-який спосіб поставити питання про таку зміну обвинувачення. Недодержання судом зазначених вимог кримінально-процесуального закону, є порушенням права на захист.
Суд не вбачає підстав для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України .
Кримінальний процесуальний закон не встановлює для прокурора обов`язку долучати під час судового розгляду всі зібрані в ході досудового розслідування докази, сторона обвинувачення має право на власний розсуд визначати обсяг доказів, необхідних і достатніх для доведення винуватості особи в інкримінованому злочині та притягнення її до кримінальної відповідальності (п.34 Постанови ВС від 07 вересня 2023 року справа № 357/14369/17).
З огляду на положення статей 85 - 87 КПК України , збирання й закріплення доказів відбулося без порушення гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку, із належного процесуального джерела, належним суб`єктом, у належному процесуальному порядку з належним оформленням джерела фактичних даних. 
Судом детально проаналізовані та перевірені показання обвинуваченого та потерпілої дані в ході судового розгляду.
Суд надав оцінку доказам у вироку, які проаналізував вище та з якими погодився. 
В суду не виникає сумнівів в кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 125 КК України.
Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 доказаний повністю .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючими обставинами покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Суд приймає до уваги, що характеристика обвинуваченого за місцем проживання та роботи позитивна.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 не судимий ,працює, враховує його сімейний стан та наявність на утриманні дітей. 
Обтяжуючою покарання обставиною є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя .
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставину що обтяжує покарання , особу винного, думку потерпілої, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, покарання у виді громадських робіт в межах санкції закону буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, виправних робіт, пробаційного нагляду чи обмеження волі.
Суд вважає, що саме покарання у виді громадських робіт буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати до вступу вироку в законну силу.
Доводи представника потерпілої про призначення обвинуваченому найсуворішого покарання не знайшли свого підтвердження в суді, є необґрунтованими, не заслуговують на увагу суду та задоволенню не підлягають.
Суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, враховуючи наявність спільної дитини, відносно якої він не позбавлений батьківських прав, надає утримання дитині, оплачує комунальні послуги потерпілій. 
Інші доводи сторін, не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374, 395 КПК України,- 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя	  	ОСОБА_1