Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3564/25
Номер провадження2/173/727/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
31 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,
за участі: 
секретаря Салтикової С.І.,
позивача П`яника С.Я.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому належить земельна ділянка площею 4,7378 га, кадастровий номер 1221085500:01:068:0625, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області. 10 листопада 2006 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди. 27 грудня 2017 року до даного Договору була укладено додаткова угода, якою змінено строк дії договору та сума орендної плати, такожа встановлено строк його дії - 20 років, розмір орендної плати - 9316,77 грн, але у розмірі не менше встановленого чинним законодавством - 3% від нормативно грошової оцінки землі на момент оплати за календарний рік, або у натуральній формі - сільськогосподарською продукцією або шляхом виконання сільськогосподарських робіт. Але останні два роки відповідач не виконує свої зобов`язання по Договору в частині сплати орендної плати, чим порушив умови договору.
Тому просить розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути заборгованість по орендній платі. 
Провадження у справі відкрито 31.12.2025.
05.02.2026 закінчене підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 168089 ОСОБА_1 на праві власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 4,7378 га на території Зарічанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь» 10.11.2006 року укладено Договір оренди земельної ділянки № 166, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району, площею 4,740 га ріллі, грошова оцінка земельної ділянки становить 34448,70 грн. 
Відповідно до п. 7, Договір укладено строком на десять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Орендна плата складає 1,5% від вартості земельної ділянки, в розмірі 540 грн. за рік (п. 8 Договору). Орендна плата вноситься до першого грудня поточного року.
Відповідно до п. 38 договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. 
Договір було зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському райвідділі Дніпропетровської області регіональної філії центру державного земельного кадастру 01.07.2008 за № 040811900915. 
До договору додано акт прийому-передачі земельної ділянки від 10.11.2006 з кресленням до нього, план земельної ділянки.
27.12.2017 між сторонами була укладена додаткова угода до Договору № 166 від 10.11.2006, на підставі якої змінено строк дії договору та сума орендної плати, тобто пунктом 7 Договору встановлено строк його дії - 20 років, до 01.07.2028 року, а п. 8 розмір орендної плати - 9316,77 грн, але у розмірі не менше встановленого чинним законодавством - 3% від нормативно грошової оцінки землі на момент оплати за календарний рік, або у натуральній формі - сільськогосподарською продукцією або шляхом виконання сільськогосподарських робіт. Орендна плата сплачується особисто Орендодавцю через касу підприємства або за місцем знаходження підприємства.
Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 27.12.2017, вказана земельна ділянка позивачем передана в оренду ТОВ «ВСП АФ Промінь».
Суд встановив, що спірні правовідносини виникли з приводу виконання сторонами договірних обов`язків щодо оренди земельної ділянки і регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, а також положеннями Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно із частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.
За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Статтею 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини.
За положеннями ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За приписами ст. 25 «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (частина 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».
Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
За змістом статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема у пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, частини 2 статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2024 та 2025 роки, тобто допущено систематичну несплату орендної плати, чим порушено умови договору, а відповідач не спростував ці обставини, не скористався своїм процесуальним правом і не надав суду відзиву чи доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, що наявні підстави для розірвання договору оренди № 166 від 10 листопада 2006 року та стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 18 634 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь» (Дніпропетровська область, Кам`янський район, с. Бородаївські Хутори, вул. Центральна, 1А, ЄДРПОУ 34588836) про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати - задовольнити.
Розірвати договір оренди земельної ділянки № 166, укладений 10 листопада 2006 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь» (ЄДРПОУ 34588836).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 18634 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять чотири) грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь» (ЄДРПОУ 34588836) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв