ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/18301/25 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача - Кравченка Є.Д.,
суддів: Осіпової О.О., Златіна С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови повернути ОСОБА_1 суму збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та направити до Державної казначейської служби України подання про повернення ОСОБА_1 суму збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11161,00 грн, сплаченого згідно платіжної інструкції № cff08fd5-4c3c-4d95-a83b-2ea892f842e6 від 13.02.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування») особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов`язкове пенсійне страхування, у зв`язку з чим позивачем було подано до відповідача заяву про повернення помилково сплачених коштів. Однак, відповідачем було відмовлено в задоволенні зазначеної заяви. Така відмова, на думку позивача, є протиправною та необґрунтованою, а тому вважає, що сплачена позивачем сума збору підлягає поверненню.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 позов задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби в м. Києві про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 11161,00 грн, сплаченого відповідно до квитанції № cff08fd5-4c3c-4d95-a83b-2ea892f842e6 від 13.02.2025.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Не погоджуючись з постановленим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував те, що позивачем не надано всіх необхідних документів для повернення збору, тому підстави для повернення сплаченого збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна - відсутні.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
На адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на той факт, що жодні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Вказує, що твердження відповідача, зазначені у апеляційній скарзі, не відповідають дійсним обставинам справи, адже позивач надала Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області усі документи згідно з переліком, визначеним чинним законодавством, на підтвердження придбання житла вперше, що є безумовною підставою для повернення збору.
Додатково позивач зазначила, що відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2026 продовжено строк розгляду справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2025, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 141, придбано у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Продаж вчинено за 1116024,20 грн.
Оскільки податковим агентом при посвідчені договору купівлі-продажу виступив нотаріус, 13.02.2025 на відповідний бюджетний рахунок було перераховано 11161,00 грн сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості нерухомого майна з операції придбання нерухомого майна згідно з копією квитанції за квитанцією від 13.02.2025 № cff08fd5-4c3c-4d95-a83b-2ea892f842e6.
Відповідно до відомостей витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 18.02.2025, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є нерухомим майном, яке було придбане позивачем.
Вважаючи, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач звернулася до відповідача із заявою від 21.02.2025 з проханням здійснити подання до територіального управління Державної казначейської служби в м. Києві для повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло у розмірі 11161,00 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 24.03.2025 № 2600-0503-8/51253 на звернення позивача відмовило позивачу у поверненні коштів, мотивуючи це недостатністю доказів придбання майна вперше.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час придбання позивачем квартири та сплати збору), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше (абзац перший). Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України (абзац другий).
Аналогічні норми передбачені пунктом 15-1 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, тому числі, зі змінами внесеними постановою від 23.09.2020 № 866).
За змістом наведених норм громадянин не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, в разі придбавання житла вперше.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження придбання житла вперше позивачем додано, серед іншого:
- копію договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2025 № 141;
- копію квитанції про сплату збору від 13.02.2025 № cff08fd5-4c3c-4d95-a83b-2ea892f842e6;
- копію витягу з Державного реєстру речових прав від 18.02.2025 № 413891570;
- довідки вих. № 11/3-19/1 від 31.01.2025, видана філією ГУ АТ «Ощадбанк ТВБВ № 10026/0159, відповідно до якої зазначено, що АТ «Ощадбанк» не здійснює видачу довідок про використання/невикористання житлових чеків за місцем проживання в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, окремих населених пунктах областей, які на даний час тимчасово окуповані, з причин зупинення діяльності установ банку на вказаних територіях та відсутності доступу до даних Списків та Журналів, які залишилися на непідконтрольній українській владі території.
Підставою для відмови в складенні подання для повернення позивачу 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання квартири слугували добровільна сплата позивачем цього збору під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та ненадання доказів придбання квартири вперше.
Відповідно до пункту 15-2 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866, набрала чинності 26.09.2020), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (підпункт «б»);
особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року) (підпункт «в»);
особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (підпункт «г»).
Надаючи тлумачення наведеним нормам та пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 справа № 280/9714/20 висловив правову позицію, за якою з 26.09.2020 визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. В зазначених положеннях деталізовано зміст поняття «придбаває житло вперше», яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі в результаті приватизації. З огляду на наведене під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін «придбавання майна» треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію.
За висновком Верховного Суду, фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що вона не має та не набула права власності на житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на житло, а також дані невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 цього Порядку інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем сплачено 1 % збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 11161,00 грн за придбання квартири згідно з договором купівлі-продажу від 13.02.2025 № 141.
У той же час, позивачем надано до позовної заяви довідку № 11/3/19/1 від 31.01.2025, яка видана АТ «Державний ощадний банк України» та відповідно до якої позивачу було повідомлено, що АТ «Ощадбанк» не здійснює видачу довідок про використання/невикористання житлових чеків за місцем проживання громадян в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, в окремих населених пунктах, які на даний час тимчасово окуповані, з причин зупинення діяльності установ банку на вказаних територіях та відсутності доступу до даних Списків і Журналів, які залишились на непідконтрольній українській владі території.
У зв`язку з тим, що останнім місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_2 , який знаходиться на території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території, довідку з місця проживання (після 1992 року) надати позивач не має змоги, оскільки будинок, де проживала знаходиться на непідконтрольній території.
Указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, так згідно з абзацом 1 місто Донецьк є тимчасово окупованими.
Отже, отримати довідку з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, у позивача немає можливості у зв`язку з тим, що місто Донецьк є тимчасово окупованою територією.
Суд зазначає, що позивачем було вжито заходів щодо виконання приписів пункту 15-2 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» та отримання довідки про використання/невикористання житлових чеків, проте з незалежних від позивача причин надати інформацію про використання/невикористання житлових чеків не виявилось можливим.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що позивач, сплативши збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, не скористався правом, яке дозволяє звільнення останнього від сплати на підставі Порядку № 1740, при зверненні до органів Пенсійного фонду із заявою про повернення помилково сплачених внесків та саме заявник має довести своє право на пільгу, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 був затверджений Порядок доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який визначає процедуру надання (припинення) доступу посадовим особам державних органів, органів місцевого самоврядування чи інших визначених законом особам, адвокатам та нотаріусам до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, та процедуру отримання інформації з Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури (далі - Порядок № 1127, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 1127 доступ користувачів до Державного реєстру прав надається (припиняється) на підставі договору, укладеного з технічним адміністратором Реєстру, крім випадку надання посадовим особам державних органів автоматизованого доступу з використанням програмних засобів ведення інформаційно-телекомунікаційних систем відповідних державних органів за допомогою прикладного програмного інтерфейсу Державного реєстру прав.
Доступ користувача до Державного реєстру прав на підставі договору здійснюється виключно за умови використання таким користувачем кваліфікованого електронного підпису (п.4 Порядку № 1127).
Доступ до Державного реєстру прав за допомогою прикладного програмного інтерфейсу забезпечується технічним адміністратором Реєстру у режимі реального часу в електронному вигляді інформаційно-телекомунікаційними засобами із застосуванням засобів технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» (п.5 Порядку № 1127).
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1127, надання інформації з Державного реєстру прав в електронній формі з безпосереднім доступом до Реєстру забезпечується за допомогою програмних засобів його ведення шляхом здійснення користувачем пошуку відомостей Державного реєстру прав, завантаження та перегляду в електронній формі для їх подальшого використання, зокрема друку.
Пошук відомостей Державного реєстру прав здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141.
Формування інформації з Державного реєстру прав в електронній формі здійснюється автоматично програмними засобами ведення Реєстру залежно від зазначених користувачем параметрів пошуку.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не було позбавлене можливості отримати інформацію про те, чи вперше позивач придбала нерухомість, принаймні шляхом отримання відповідних відомостей у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.
Колегія суддів звертає увагу на те, що з копії витягу з Державного реєстру речових прав, який, до того ж, був доданий позивачем до заяви про повернення помилково сплаченого збору, вбачається, що позивач має право власності лише на вказане вище житло та будь-яка інша житлова нерухомість за нею не зареєстрована.
Ураховуючи викладене та оскільки згідно з витягом з Державного реєстру речових прав за позивачем зареєстрована лише придбана за договором купівлі-продажу від 13.02.2025 квартира, суд доходить висновку про підтвердження позивачем придбання нею житла вперше, що є підставою для звільнення позивача від сплати 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі квартири за договором від 13.02.2025 № 141.
З огляду на встановлені обставини справи, проаналізовані правове регулювання з урахування висновків Верховного Суду, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у матеріалах справи достатніх доказів для висновку про придбання позивачем квартири вперше за договором від 13.02.2025 № 141 та наявність у нього права для звільнення від сплати 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Позивачем було заявлено вимогу про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови повернути ОСОБА_1 суму збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11161,00 грн. 
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Водночас, зважаючи на встановлення судом права позивача на звільнення від сплати 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання квартири вперше за договором від 13.02.2025 № 141, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору па обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11161,00 грн.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,  

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Є.Д. Кравченко 

Судді: О.О. Осіпова

С.В. Златін