Справа № 702/1118/25
Провадження № 2/702/145/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Барської Т.М.,
секретар судового засідання Возна В.В.,
представник позивача, відповідач не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит- Капітал» (далі по тексту також ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», позивач), в інтересах якого діє представник Усенко М. І., звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за Кредитним договором в сумі 33566,40 грн., сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 19.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту №837877, який позичальник підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, і за умовами якого ОСОБА_1 отримала 5600,00 грн. на погоджений умовами Договору строк та зобов`язалась повернути їх і сплатити позикодавцю проценти за користування цими коштами.
За вказаним Кредитним договором позичальник заборгувала ТОВ «Селфі Кредит», як первісному кредитору 33566,40 грн, з яких 5600,00 грн основного боргу (тіла кредиту), та 27966,40 грн. боргу за відсотками.
01.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» уклали Договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало права грошової вимоги до боржників, включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором №837877 від 19.06.2023.
Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач просить суд стягнути на свою користь борг за Кредитним договором №837877 від 19.06.2023 в сумі 33566,40 грн., а також понесені ним судові витрати.
Постановленою 05.12.2025 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та визначений строк для подачі відповідачем відзиву, заперечень на відповідь на відзив, а позивачем - відповіді на відзив.
Прийнятою 16.03.2026 ухвалою суд задовольнив клопотання позивача та витребував в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, про те, чи була успішною здійснена 19.06.2023 в сумі 5600,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) транзакція; чи були зараховані кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 . 
Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві та поданому 28.01.2026 клопотанні просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення, у випадку неявки у судове засідання відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена шляхом надіслання судових повісток про виклик до особистого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».
За клопотанням відповідача, яка, за її твердженням, не була добре ознайомлена з матеріалами справи, 16.03.2026 розгляд справи суд відклав на 23.04.2026.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.
Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
Паперова копія Договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №837877 підтверджує, що 19.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» (далі у тексті також кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) укладений Договір про споживчий кредит №837877 (далі у тексті також Договір №837877, Договір, Кредитний договір, правочин).
Відповідно до умов Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 5600,00 грн. строком на 360 днів (п. 1.4 Договору) зі сплатою процентів у розмірі 2,2% за стандартною процентною ставкою (п. 1.5.1 Договору) з періодичністю платежів кожні 30 днів, а споживач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки маска карти № НОМЕР_3 (п. 2.1 Договору).
За змістом п. 3.1 Договору нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування ним протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складає 49952 грн. (п. 1.8 договору).
Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (підпункт 3 п. 4.1 Договору).
За змістом п. 5.1 Договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно Графіка платежів.
Однак, у разі направлення позичальником коштів з метою повернення кредиту у повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, у тому числі, але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення (п.5.3. Договору).
У разі, якщо позичальник затримав сплату частини кредиту та або процентів щонайменше на один календарний місяць, позикодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого не настав, у повному обсязі (п.5.4 Договору).
Пунктом 9.6 Договору сторони правочину обумовили, що договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет позичальника. Електронний підпис позикодавця створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що створений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні позикодавця для кожного разу використання та направлення споживачу на номер мобільного телефону.
Розділ 10 паперової копії електронного Договору зі сторони позикодавця містить нерозбірливий підпис директора А.М. Докучеєва та печатку Товариства, а зі сторони позичальника - віддруковані відомості про підписання його ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором К767 19.06.2023 о 15:45:09 (а.с.16 на звороті).
Згідно з погодженим сторонами Графіком платежів, відповідач зобов`язалася кожні 30 дні сплачувати позикодавцю по 3696,00 гривень процентів, а в дату останнього платежу 13.06.2024 - 9296,00 гривень, з яких 5600,00 гривень кредиту і 3696,00 гривень процентів за користування ним (а.с.17).
Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Договору №837877 і містить відомості про його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К767 (а.с.18, 19).
Інформаційним повідомленням від споживача фінансових послуг ОСОБА_1 передала ТОВ «Селфі Кредит» персональні дані третіх осіб для використання їх кредитодавцем з метою інформування про необхідність виконання позичальником зобов`язань за укладеним Договором про надання споживчого кредиту №837877 від 19.06.2023. Повідомлення містить відомості про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором К767 19.06.2023 о 15:45 (а.с.19 на звороті).
Підписана заступником директора з операційних питань ТОВ «Селфі Кредит» Довідка про ідентифікацію підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладений Договір №837877 від 19.06.2023, ідентифікована ТОВ «Селфі Кредит» за застосованим для підписання правочину одноразовим ідентифікатором К767, який направлений на номер телефону НОМЕР_4 (а.с.20).
У датованому 20 жовтня 2025 року листі за вихідним №20251020-761 ТОВ «Пейтек» підтверджує успішне перерахування 19.06.2023 коштів в сумі 5600,00 грн. з призначенням платежу - «зарахування на картку, ЕПЗ НОМЕР_1 (а.с. 21).
Надана АТ КБ «ПриватБанк» 14.04.2026 за вихідним №20.1.0.0.0/7-260326/72273-БТ на виконання ухвали суду інформація підтверджує, що на ім`я ОСОБА_1 банк емітував карту № НОМЕР_1 і на цю карту 19.06.2023 зараховані грошові кошти в сумі 5600,00 грн.
Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_1 у листах ТОВ «Пейтек» та АТ КБ «ПриватБанк» співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача ОСОБА_1 , вказаними у п. 2.1 Договору № 837877 від 19.06.2023.
Згідно з поданим ТОВ «Селфі Кредит» розрахунком заборгованості за Договором від 19.06.2023 № 837877 станом на 01.02.2024 у ОСОБА_1 , наявна заборгованість в розмірі 33566,40 грн., з яких 5600,00 грн. - борг за кредитом, 27966,40 грн. - борг за процентами. Проценти нараховані по 01.02.2024 включно (а.с. 21-25).
01.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого фактор в особі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуває права вимоги від клієнта в особі ТОВ «Селфі Кредит» та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п.1.1. Договору факторингу).
Відповідно до п.6.1.1. Договору факторингу загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги яких відступаються, складає 178658453,62 гривні. За фінансування під відступлення прав вимог клієнт сплачує фактору плату в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, без ПДВ. Водночас за умовами п.7.1 Договору факторингу фінансування (ціна Договору) складає 2262377,25 гривень (а.с. 26-30).
Згідно з Актом приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до Договору факторингу від 01.02.2024 №01022024 на виконання умов його п.8.3 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 01.02.2024, кількість боржників 11562, загальна сума заборгованості 178658453,62 грн (а.с.31 на звороті).
Платіжна інструкція ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» №74875 від 01.02.2024 підтверджує сплату 01.02.2024 на користь ТОВ «Селфі Кредит» 2262377 гривень 25 копійок фінансування (а.с.32).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором від 19.06.2023 № 837877 на загальну суму 33566,40 грн. (а.с. 31).
Досудовою вимогою від 14.11.2025 за вих№23349621 позивач вимагав від відповідача ОСОБА_1 погашення боргу за Кредитним договором в загальній сумі 33566,40 грн., а також повідомив про відступлення прав вимоги та надав реквізити для перерахування заборгованих сум (а.с.33).
Доказів надіслання чи вручення вимоги відповідачу позивач не надав.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вирішуючи юридичний спір між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ОСОБА_1 суд встановив, що 19.06.2023 відповідач уклала з кредитором в особі ТОВ «Селфі Кредит» Договір про споживчий кредит, умови якого передбачали обов`язок відповідача повернути кредитодавцю отримані в позику 5600,00 гривень, сплатити проценти за користування ними.
ТОВ «Селфі Кредит» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти в позику у розмірі 5600,00 гривень, що підтверджує повідомлення ТОВ «Пейтек» від 20.10.2025 за вихідним номером № 20251020-761 про здійснення перерахування коштів на картку № НОМЕР_1 , а також інформація АТ КБ «ПриватБанк» про емітування на ім`я відповідача банківської картки № НОМЕР_1 та зарахування на цей картковий рахунок 19.06.2023 кредитних коштів в сумі 5600,00 гривень.
Отже, між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Суд, перевіривши розрахунок позивача, керуючись ст. 627 ЦК України та умовами Договору №837877 від 19.06.2023, встановив, що розмір основного боргу складає 5600,00 гривень. 
Проценти за користування отриманими в кредит коштами нараховані в рамках строку кредитування з 19.06.2023 по 01.02.2024, 227 днів - за стандартною ставкою 2,2%.
Доказів на підтвердження того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином та в повному обсязі виконала кредитні зобов`язання, як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора суду не надано.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позичальник взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконала, у передбачений в Договорі строк кошти, нараховані відсотки не повернула, у зв`язку із чим заявлені вимоги підлягають до повного задоволення.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 2422,40 гривень підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
За змістом п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат на правничу допомогу останній разом з позовною заявою подав копії таких документів: Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», за змістом якого вартість послуг за 1 справу складає 8000 грн; Акту наданих послуг №704 від 10.11.2025, підписанням якого АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтвердили надання послуг про стягнення боргу за Кредитним договором №837877 на суму 8000 грн; Детального опису наданих послуг до Акту №1067 за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, що складений 10.11.2025 і в якому міститься детальний опис наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №439902, у тому числі усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (0 год 30 хв), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год 00 хв), погодження правової позиції клієнта у справі (0 год 30 хв), складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта (3 год 30 хв), подання заяви до суду від імені клієнта (1 шт.), усього 6 год 30 хв; ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенко М. І.; виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АО «Апологет» (а.с. 35 на звороті -37).
Досліджуючи надані представником позивача документи, суд встановив, що Договором сторони дійшли згоди про надання послуг правової (правничої ) допомоги, адвокатського захисту, представництва інтересів клієнта у всіх судах загальної юрисдикції. Вартість наданих послуг за одну кредитну справу складає 8000,00 гривень (а.с.35 на звороті). 
Акт №1067 та Детальний опис наданих послуг від 10.11.2025 обумовлюють, що послуги надавалися у справі про стягнення боргу з ОСОБА_1 за Кредитним договором №837877 (а.с.36).
Умов обрахування наданої правничої допомоги Договір про її надання не містить, сторони визначили, що допомога в одній справі складає 8000,00 гривень.
Докази сплати позивачем витрат на правничу допомогу відсутні.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначені критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подала, доводів щодо їх неспівмірності не заявляла.
Однак приймаючи рішення щодо їх відшкодування суд виходить із того, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа - позовної заяви, зміст якої є типовим і майже повністю дублює умови Кредитного договору, тому заявлений позивачем розмір витрат на правничу (правову) допомогу підлягає зменшенню до 2000,00 гривень.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №837877 від 19.06.2023 в сумі 33566 (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят шість) гривень 40 копійок, з яких основний борг (тіло кредиту) 5600,00 гривень, а борг за процентами 27966,40 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та 2000,00 гривень витрат на правову допомогу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м.Львів, Львівської області 79018, код ЄДРПОУ 35234236. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення ухвалене і підписане 23.04.2026.

Суддя Тетяна БАРСЬКА