П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/2847/26	

 	Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.. Дата і місце ухвалення: 13.03.2026 р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України, в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ВП № 79756695 від 28.01.2026 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла постанова з Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 28.01.2026 року ВП №79756695 про накладення штрафу за повторне невиконання рішення у розмірі 10200,00 грн. Позивач зазначає, що рішення суду виконано у межах повноважень пенсійного органу. Відсутність бюджетних асигнувань перешкоджає виконанню рішення у повному обсязі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 13.03.2026 р. та задовольнити позовні вимоги.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, необхідно дійти висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 року у справі № 420/23812/25 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮO 119278 від 30.05.2025року, виданої станом на 01.01.2023 рік. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО 119278 від 30.05.2025року, виданої станом на 01.01.2023 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат.
05.12.2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 79756695 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду № 420/23812/25, виданим 26.11.2025 року, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО 119278 від 30.05.2025 року, виданої станом на 01.01.2023 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат.
Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.
Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 32000 грн.
Листом від 30.12.2025 року за вих. № 1500-0405-5/208415 “Про виконання рішення” ГУ ПФУ в Одеській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зокрема, про те, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 по справі № 420/23812/25, яке набрало законної сили 07.11.2025, ОСОБА_1 20.12.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023. Новий розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 23610,00 грн. Сума доплати на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/23812/25, за період з 01.02.2023 по 31.12.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 250138,23 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Фінансування пенсій, призначених за нормами Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Одним із принципів бюджетної системи України, що визначений Бюджетним кодексом України, є його збалансованість, виходячи з якого повноваження на здійснення витрат бюджету повинні відповідати обсягу надходжень до бюджету на відповідний бюджетний період. Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України, визначеними судом боржниками, в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 № 1152 "Деякі питання бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік". Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата перерахованої пенсії та нарахованої доплати до пенсії в подальшому буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821.
08.01.2026 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк на ГУ ПФУ в Одеській області було накладено штраф у розмірі 5100 грн. Цією ж постановою зобов`язано боржника виконати протягом 10 робочих днів.
28.01.2026 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. за повторне невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений строк на ГУ ПФУ в Одеській області було накладено штраф у розмірі 10200 грн.
Не погодившись із вказаною постановою про накладення штрафу, пенсійний орган звернувся до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції розглядаючи справу дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки пенсійним органом не надано відповідних та належних доказів того, що до прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця, ним було виконано усі вимоги судового рішення, а тому дійшов висновку про правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Спірним у даній справі є правомірність прийняття постанови про накладення штрафу у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 79756695.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до частини третьої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Згідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі - 5100 грн. (для юридичних осіб), а в разі повторного невиконання рішення без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі - 10200 грн.
Аналізуючи наведені положення законодавства України в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України “Про виконавче провадження”. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України “Про виконавче провадження” можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як слідує зі змісту листа 30.12.2025 № 1500-0405-5/208415Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 по справі № 420/23812/25, яке набрало законної сили 07.11.2025, ОСОБА_1 20.12.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023. Новий розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 23610,00 грн. Сума доплати на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/23812/25, за період з 01.02.2023 по 31.12.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 250138,23 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 року у справі № 420/23812/25, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО119278 від 30.05.2025року, виданої станом на 01.01.2023 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат.
Разом з цим, як свідчать матеріали справи, фактично, Головним управлінням вчинено лише нарахування вказаної доплати, а не її виплату, що прямо передбачено судовим рішенням.
Слід зазначити, що обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.
Як зазначено державним виконавцем у спірній постанові про накладення штрафу, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, однак сума доплати не виплачена. Разом з цим, Головним управлінням не надано належних доказів на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів або ж їх перерозподілу. Обґрунтування щодо неможливості здійснити виплату нарахованої доплати не підтверджено належними доказами. 
У свою чергу, здійснення розрахунку на доплату пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Окрім цього, до відділу не надано доказів внесення Головним управлінням інформації про виконання суду до автоматизованої бази даних обробки пенсійної документації.
Більше того, не надано належних доказів в підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються для погашення заборгованості, як не надано інформації щодо обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, а також не зазначено, який обсяг коштів сплачений іншим стягувачам в порядку черговості надходження.
За наведених обставин, старший державний виконавець дійшов висновку, що незважаючи на наявний обов`язок виконати судове рішення, Головне управління не вжило належних заходів для повного та належного виконання судового рішення, а невиплата заборгованості є протиправною та свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.
Апеляційний суд наголошує, що пенсійний орган зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, проте, таких доказів Головним управлінням не надано ані відповідачу, ані до суду першої та апеляційної інстанцій.
Щодо посилання апелянта на постанову КМУ № 821 від 14.07.2025 року, колегія суддів зазначає, що така постанова також не передбачає, що заборгованість за попередній період, яка виплачується за окремою бюджетною програмою, має включати період після набрання рішенням суду законної сили. Навпаки, цією постановою передбачено, що цей період обмежується датою набрання рішенням суду законної сили.
Також як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на момент винесення відповідачем постанови від 28.01.2026 про накладення штрафу, ОСОБА_1 жодної доплати до перерахованої за рішенням суду суми пенсії здійснено не було. Доказів неможливості здійснення таких доплат апелянт суду не надав.
При цьому, судова колегія відхиляє доводи апелянта стосовно включення нарахованих органом Пенсійного фонду сум пенсії до відповідного реєстру судових рішень та поставлення у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, оскільки в підтвердження зазначених обставин позивачем не надано жодних доказів, а матеріали справи таких не містять.
Відтак, відповідно до установлених у справі обставин, пенсійним органом не здійснено належних заходів, в межах наявних у нього повноважень, для повного та своєчасного виконання судового рішення у справі №420/23812/25.
Означене свідчить про невиконання боржником судового рішення у справі №420/23812/25 без поважних причин, що є законодавчо передбаченою підставою для накладення на позивача штрафу відповідно до приписів статті 75 Закону України “Про виконавче провадження”.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №79756695 є правомірною та не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 262, 263, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 квітня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук