Справа № 373/3384/25
Провадження № 2/373/390/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Лебедя В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Керівник ТОВ «Фінпром маркет» Гедзь О.В. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором № 8968936 від 09.05.2025 у розмірі 11166,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8968936 (далі - кредитний договір), за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3000,00 грн, строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 056530, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1).
На виконання умов договору позики № 8968936 від 09.05.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) здійснив перерахування кредитних коштів у сумі 3000,00 грн на платіжну картку відповідача. 
Відповідач належним чином свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконала, зокрема не повернула у встановлені договором строки (протягом 360 днів) суму позики та відсотки за користування кредитом, що стало підставою для нарахування неустойки в розмірі 150 грн за кожен день понадстрокового користування.
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 16/10/2025, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й до відповідача.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/2025-01 від 16.10.2025 ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму - 11166,00 грн, з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2166,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 6000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 8968936 від 09.05.2025 у загальному розмірі 11166,00 грн.
Ухвалою судді від 07.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, яка була виконаною 11.11.2025.
Ухвалою судді від 12.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
Позивач на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України додав до позовної заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду письмових документів.
У встановлений судом строк відповідачем, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження в справі, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи в судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 
09.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8968936.
Відповідно до п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5 договору, сума кредиту - 3000,00 грн., строк кредитування - 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу - 945,00 грн. Дата сплати першого обов`язкового платежу - 23.05.2025. 
Згідно з п. 2.2.4 договору, період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 15 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 15 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 15 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 23.
Пунктом 2.2.8 договору, визначено комісію за надання кредиту в розмірі 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 517,50 грн.).
Пунктами 2.3.1, 2.8 договору визначено, що денна процентна ставка/день - 0,998 %. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до
дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором. 
Довідка про ідентифікацію від 25.04.2025 свідчить про надання 09.05.2025 19:42:52, відповідачу одноразового ідентифікатора - 056530, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Відповідно до довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 16.10.2025 та ТОВ «ФК «Фінекспрес» відповідачу було видано банківську картку № НОМЕР_1 , на рахунок якої було перераховано кошти в сумі 3000,00 грн, номер платежу 8df00d89-bc2a-4042-9c97-4a9f230aad3e.
Із доданої копії платіжної інструкції вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 кошти в сумі 3000,00 грн, платіжний інструмент НОМЕР_1 (MASTERCARD), ідентифікатор отримувача в системі платника dc830ee7-ba3b-4717-9683-390fc5b7ef1a.
Суд уважає дані докази допустимими, належними та достовірними, що підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі, зокрема, факти укладення сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту на визначену в договорі банківську картку.
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 16/10/2025, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й до відповідача.
Згідно з п. 4.1 договору факторингу № 16/10/2025 від 16.10.2025, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром, ціна придбання та одинична ціна визначаються окремо для кожного реєстру і вказується в таких реєстрах. 
Відповідно до п. 4.2 наведеного договору факторингу, фактор сплачує клієнту 100 % ціни придбання, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання відповідного реєстру прав вимог, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. 
За передачу фактором грошових коштів у вигляді ціни придбання, клієнт сплачує фактору плату в розмірі 100,00 грн без ПДВ, протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання підписаного скану відповідного реєстру, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок фактора (п. 4.3 договору факторингу). 
Платіжна інструкція № 579939279.1 від 20.10.2025 свідчить про перерахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок ТОВ «Фінпром маркет» грошових коштів у розмірі 5821023,72 грн, призначення платежу - оплата згідно договору факторингу № 16/10/2025 від 16.10.2025.
Відповідно до реєстру прав вимог № 16/10/2025-01 від 16.10.2025 ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму - 11166,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2166,00 грн - сума заборгованості за процентами; 6000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Суд, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог закону та умов договору.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 09.05.2025, тобто в період звільнення позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а тому нарахування штрафу за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним.
Суд уважає, що в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штраф) в розмірі 6000,00 грн слід відмовити.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернула вказаний борг. Відсутність у неї грошових коштів не звільняє її від обов`язку погасити борг за укладеним договором.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подано такі докази: договір про надання правової допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, акт приймання-передачі справ та надання правничої допомоги, витяг з акту № 5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.08.2025, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.
У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат за правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн, оскільки адвокатом був витрачений час на складання позовної заяви, безпосередньої участі в судових засіданнях він не брав, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд, задовольняючи позовні вимоги в розмірі 5166,00 грн (46 % від заявлених вимог у розмірі 11166,00 грн), стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1114,00 грн (2422,40 х 46 : 100).
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором № 8968936 від 09.05.2025 у розмірі 5166,00 грн (п`ять тисяч сто шістдесят шість гривень).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» судовий збір у розмірі 1114,00 грн (одна тисяча сто чотирнадцять гривень) та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, 08205; код ЄДРПОУ 43311346;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ