ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/431/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог. 
Позивач Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів, а саме просить:
- стягнути з відповідача – ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 52 404 (п`ятдесят дві тисячі чотириста чотири) грн 94 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується борг за фактичними витратами, пов`язаними з утриманням курсантів у Харківському національному університеті внутрішніх справ. Відповідно до контракту, відповідач зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Стислий зміст заперечень відповідача.
Відповідач відзив на позов не подав, ухвалу про відкриття провадження не отримав, оскільки, відповідно до даних поштового рекомендованого відправлення, конверт із ухвалою суду про відкриття провадження повернутий, оскільки одержувач відсутній за вказаною адресою.
Згідно з відповіддю № 2256984 від 21.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою на запит судді з метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, таке місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .
Також відповідач отримав позов, надісланий йому позивачем, що підтверджується трекінгом «Укрпошта» щодо відправлення №R067080268758.
Відповідач отримав поштою ухвалу про відкриття провадження, що підтверджується трекінгом «Укрпошта» щодо відправлення №R068054887683 (адресат відсутній).
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за відсутності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу (п.2 ч. 3 ст. 124 КАС України).
За таких обставин, суд вважає, що відповідно до частини 11 статті 126, пункту 5 частини 6 частини 11 статті 251 КАС України копія ухвали суду про відкриття провадження вручена відповідачу належним чином. 
Тобто, останній вважається повідомлений про розгляд даної справи. 
При цьому, відповідач не скористався правом, визначеним процесуальним законодавством, та відзив щодо заявлених позовних вимог до суду не подавав.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове провадження.

Заяви, клопотання учасників справи.
До позовної заяви позивач додав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Процесуальні дії у справі.
Полтавським окружним адміністративним судом від 21.01.2026 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 19.08.2020 № 245 о/с відповідач прийнятий на службу до Національної поліції України та зарахований курсантом ХНУВС з 01.09.2020. 
01.09.2020 на виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між відповідачем, ХНУВС та Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області (далі - ГУНП в Полтавській області) укладений контракт № 434 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі – Контракт). 
Наказом ХНУВС від 12.04.2023 № 180 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів у зв`язку із закінченням навчання з 13.04.2023. 
Наказом ГУНП в Полтавській області 14.04.2023 № 186 о/с відповідача призначили на посаду дільничого офіцера поліції. 
Наказом ГУНП в Полтавській області 19.11.2025 № 745 о/с відповідач звільнений зі служби в Національній поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляду звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 19.11.2025. 
Листом ГУНП в Полтавській області від 25.11.2025 повідомило позивача про звільнення відповідача.
Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, складених відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 52 404 (п`ятдесят дві тисячі чотириста чотири) грн 94 коп.
Повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі вручене відповідачу під підпис 19.11.2025. 
У строк для добровільного відшкодування витрат до 18.12.2025 відповідач витрати не відшкодував, витрачені на його утримання у ХНУВС.
За наведених обставин позивач звертається до суду з адміністративним позовом про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі із відповідача.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абз. 5 п. 3 розділу 2 Контракту особа зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі – Закон №580-VIII).
Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Частиною п`ятою статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 (пункт 1, далі - Порядок № 261).
Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі, коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС (пункт 2 Порядку № 261).
Згідно з пунктом 4 Порядку № 261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа (пункт 8 Порядку № 261).
За правилами положень статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Тобто, відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.
Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 вересня 2021 року у справі № 520/11540/19, від 30 серпня 2022 року у справі № 480/8200/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 520/5837/2020 та від 13 січня 2023 року у справі № 440/2692/20.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
Після отримання такого повідомлення особа повинна у 30 денний строк відшкодувати навчальному закладу витрати на своє утримання.
Таким чином, саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі або нездійснення такого відшкодування у 30 денний строк з дня отримання відповідного повідомлення, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
При розгляді даної справи судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30 серпня 2022 року у справі №480/8200/20.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та на підставі викладеного, суд висновує наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, що повідомлення відповідачу вручене та ознайомлено під підпис, проте добровільно витрати на утримання у вищому навчальному закладі відповідачем не відшкодовані позивачу, що свідчить про наявність підстав для стягнення таких витрат у судовому порядку.
Станом на день ухвалення цього рішення у суду відсутні докази того, що відповідач добровільно відшкодував суми витрат пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Відповідач відзиву на позовну заяву чи доказів сплати суми відшкодування до суду не надав.
Повноваження позивача на звернення до суду про стягнення сум витрат з відповідача долучені до матеріалів справи.
Суд наголошує, що курсанти, які навчаються у Харківському національному університеті внутрішніх справ, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, відповідач станом на час прийняття рішення у цій справі зазначену вище суму коштів не відшкодував, що за наведеного вище правового регулювання є підставою для задоволення позову повністю.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у державному навчальному закладу вищої освіти є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Зважаючи на те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів на підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA898201720313251005201005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 08571096, 61080, м. Харків, пр. Льва Ландау, 27) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 52 404 (п`ятдесят дві тисячі чотириста чотири) грн 94 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В.І. Бевза