П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/6364/25	

Перша інстанція: суддя Величко А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.
суддів – Бойка А.В., Єщенка О.В.,
за часті секретаря – Жигайлової О.Е.
за участі представника апелянта – Донець К.О.,
за участі представника позивача – Короташа А.Р.,
за участі представника позивача – Дубняк О.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» до Головного управління ДПС в Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» (далі – позивач, ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС у Миколаївській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №918914290702 від 29.05.2025, яким платнику податків збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 4 993 189,75 грн., в тому числі основний платіж 4 201 608,00 грн. та штрафна санкція 791 581,75 грн.
Також в позові ставилося питання про стягнення на користь ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» за рахунок відповідача понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог про протиправність спірного податкового повідомлення рішення позивач зазначає, що висновки контролюючого органу щодо не включення платником податків до складу доходів суми грошового зобов`язання за векселем, строк позовної давності по якому минув, та завищення собівартості реалізованих товарів за рахунок того, що платником не проводилися розрахунки транспортно – заготівельних витрат на товари, що вибули є необґрунтованими та суперечливими. Як пояснює позивач, за взаємним волевиявленням та ініціативою сторін вексельних правовідносин здійсненна пролонгація строку погашення векселя та встановлений новий строк оплати, а на самому векселі АА №2751778 здійснений відповідний запис. За таких підстав, як зазначає позивач, висновки контролюючого органу про сплив строку позовної давності, через відсутність ініціативи векселетримача на пролонгацію терміну погашення векселя спростовується документацією, поданою до перевірки. На думку позивача, контролюючий орган помилково прирівнює суму простроченого вексельного зобов`язання до безповоротної фінансової допомоги. Платіжною інструкцією від 12.06.2025 №6511 платник податків сплатив кошти за векселем в повному обсязі, після сплати коштів за векселем сторонами складений відповідний акт приймання - передачі від векселетримача до векселедавця оригіналу векселя та аркушів алонжі (додатковий аркуш паперу, що прикріплюється до векселя або подвійного складського свідоцтва для розміщення передавальних написів (індосаментів), або інших відміток), який датований 12.06.2025. Тож, ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» вважає висновки контролюючого органу в частині не включення до складу доходів суми грошового зобов`язання за векселем АА № 2751778 від 14.04.2020 за перше півріччя 2024 року на суму 2 292 045 грн. безпідставними. Далі позивач указує, що контролюючий орган здійснює розрахунок, який свідчить нібито про наявність відхилень, не враховуючи залишки транспортно – заготівельних витрат на початок кожного звітного періоду, а до розрахунку включає тільки суми транспортно – заготівельних витрат, які надійшли у звітному періоді. Вказаний розрахунок покладений в основу акта перевірки, яким визначений розмір заниження податку на прибуток, і такий розрахунок свідчить про невідповідність донарахованих сум податкових зобов`язань в оскаржуваному податковому повідомленні – рішенні. Отже, на переконання позивача оскаржуване податкове повідомлення рішення не відповідає вимогами чинного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року позов ТОВ«ПІК ДИСТРИБЬЮШН» – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення №918914290702 від 29.05.2025. 
Стягнуто з ГУ ДПС у Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ«ПІК ДИСТРИБЬЮШН» судовий збір у розмірі 30 280 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ГУ ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування своєї позиції апелянт посилаючись на положення статті 13 Закону України від 05.04.2001 №2374-III «Про обіг векселів в Україні» (далі Закон №2374-III) зазначає, що зміни до тексту векселя можуть вноситися за ініціативою його держателя виключно векселедавцем шляхом закреслення старого реквізиту та написання нового із зазначенням дати внесення змін та підписанням. Тобто, внесення змін до векселя за ініціативою векселедавця, зокрема, ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» положеннями Закону №2374-ІІІ не передбачено. Апелянт наголошує на тому, що під час перевірки платник податків не надав копію векселя з відповідними записами, на підставі якого заборгованість за поставлені товари контрагентом по договору поставки від 11.07.2016 №П16/164-В в сумі 2 292 044,80 грн. була оформлена як грошовий борг, шляхом видання ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» простого векселя, який посвідчує грошове зобов`язання векселедавця щодо сплати зобов`язань за векселем, термін погашення якого 14.04.2021. Оскільки станом на 15.04.2025 (останній день перевірки) копія векселя під час перевірки не надана контролюючому органу, а з копією векселя ГУ ДПС у Миколаївській області ознайомилось безпосередньо під час розгляду даної справи, факт відтермінування строку платежу за векселем під час перевірки не підтверджений, що свідчить про правомірність висновків контролюючого органу. Далі апелянт зазначає, що початок перебігу позовної давності щодо погашення грошових зобов`язань за простим векселем пов`язується з настанням строку платежу за ним. Після закінчення такого строку непогашена заборгованість відноситься саме до безповоротної фінансової допомоги, а у платника податку виникає обов`язок збільшити дохід на суму такої допомоги, згідно із вимогами ПК України. Таким чином, як вважає апелянт, ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» в порушення вимог ПК України, не включена до складу доходів сума грошового зобов`язання за векселем, строк позовної давності по якому минув, що призвело до заниження доходів, визначених за правилами бухгалтерського обліку на загальну суму 2 292 045 грн.
Також апелянт зазначає, що за результатами перевірки ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» встановлене завищення собівартості реалізованих товарів на загальну суму 21 050 217 грн. за рахунок того, що платником не проводились розрахунки транспортно-заготівельних витрат на товари, що вибули, як передбачено п. 1.2.1 наказу ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 10.01.2017 №3-д «Про облікову політику підприємства», п.9 П(С)БО 9 «Запаси», Методичними рекомендаціями щодо облікової політики підприємства та Методичними рекомендаціями з бухгалтерського обліку запасів. Апелянт зазначає, що в порушення вимог ст.44, та ст.134 ПК України, ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» безпідставно завищена собівартість реалізованих товарів за рахунок того, що платником не проводились розрахунки транспортно-заготівельних витрат на товари, що вибули, як передбачено п. 1.2.1 наказу ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 10.01.2017 №3-д «Про облікову політику підприємства», п.9 П(С)БО 9 «Запаси», на загальну суму 21 050 217 грн. Отже, на переконання апелянта, спірне податкове повідомлення рішення, яким збільшена сума грошового зобов`язання прийняте виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв, є цілком законним та обґрунтованим та підстави для його скасування відсутні.
ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, громадських формувань та фізичних осіб – підприємців, 06.11.2014, код ЄДРПОУ 39478265.
ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» зареєстроване як платник податку на додану вартість з 01.12.2014, свідоцтво видано 01.12.2024, анульовано 22.09.2021 з причин перереєстрації без зміни місцезнаходження. Нове свідоцтво видано ГУ ДПС у Миколаївській області 22.09.2021. Позивач також є платником єдиного внеску, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Миколаївській області з 07.11.2014.
Основний вид економічної діяльності ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН»: Оптова торгівля деревиною (код за КВЕД 46.73).
Інші види діяльності:46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту тощо.
На підставі направлень, виданих ГУ ДПС у Миколаївській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.07.2019 по 31.12.2024, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.07.2019 по 31.12.2024, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів. Перевірка проводилась з 19.03.2025 по 15.04.2025.
22.04.2025 за результатами перевірки складений Акт №5621/14-29-07-02/39478265, який отриманий платником податків засобами поштового зв`язку 25.04.2025 (а.с.11, т.1). 
Згідно висновків Акта від 22.04.2025 контролюючим органом встановлені наступні порушення ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» вимог податкового законодавства, а саме:
1. п. 44.1 п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижений податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 4201608 грн, в т.ч.:- три квартали 2019 року на суму 265008 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2019 року на суму 265008 грн); - 2019 рік на суму 395771 грн (в т.ч. за IV квартал 2019 року 130763 грн); - І квартал 2020 року на суму 165646 грн;- півріччя 2020 року на суму 297183 грн (в т.ч. ІІ квартал 2020 року на суму 131537 грн);- три квартали 2020 року на суму 444314 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2020 року на суму 147131 грн);- 2020 рік на суму 554063 грн (в т.ч. за IV квартал 2020 року на суму 109749 грн);- І квартал 2021 року на суму 96759 грн;- півріччя 2021 року на суму 229896 грн (в т.ч. ІІ квартал 2021 року на суму 133137 грн);- три квартали 2021 року на суму 385058 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2021 року на суму 155162 грн); - 2021 рік на суму 481218 грн (в т.ч. за IV квартал 2021 року на суму 96160 грн);- півріччя 2022 року на суму 233524 грн (в т.ч. ІІ квартал 2022 року на суму 233524 грн);- три квартали 2022 року на суму 533781 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2022 року на суму 300257 грн);- 2022 рік на суму 728112 грн (в т.ч. за IV квартал 2022 року на суму 194331 грн);- І квартал 2023 року на суму 124101 грн;- півріччя 2023 року на суму 285960 грн (в т.ч. ІІ квартал 2023 року на суму 161859 грн);- три квартали 2023 року на суму 805575 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2023 року на суму 268906 грн);- 2023 рік на суму 554866 грн (в т.ч. за IV квартал 2023 року на суму 257878 грн);- І квартал 2024 року на суму 205781 грн;- півріччя 2024 року на суму 828232 грн (в т.ч. ІІ квартал 2024 року на суму 622451 грн);- три квартали 2024 року на суму 1036815 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2024 року на суму 208583 грн)- 2024 рік на суму 1229700 грн (в т.ч. за IV квартал 2024 року на суму 192885 грн);
2. п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 10367 грн, в т.ч. по періодам: - травень 2024 року на суму 10367 гривень. 
3. п. 63.3 ст. 63 ПК, а саме: - не подано до контролюючого органу за місцем обліку 5 повідомлень про об`єкти оподаткування/зміну відомостей про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП; - несвоєчасно подано до контролюючого органу за місцем обліку 3 повідомлення про об`єкти оподаткування/зміну відомостей про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20- ОПП.
4. п. 51.1 ст. 51, п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» та «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України та п.п. 2 п. 4 розділу IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум донарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року, а саме: - за лютий 2023 року до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (додаток 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору), наданих до контролюючого органу не включено виплачена сума поворотної безвідсоткової позики фізичній особі з ознакою доходу « 153». 
5. п.п. 168.1.2, 168.1.4 п.168.1 ст.168, п.п. а) п.176.2 ст.176, ПК України, а саме: несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу у вигляді заробітної плати працівникам підприємства за період з 01.07.2019 по 31.08.2019 на суму 28097,17 грн.
6. п. 1 ч. 2 ст. 6 та ч. 5 ст. 8 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, а саме: заниження єдиного соціального внеску за період з 01.01.2020 по 30.09.2022 на суму 7310,76 грн, в тому числі по періодах: - заниження суми заробітної плати у січні 2020 року на суму 1515,12 грн, - заниження суми заробітної плати у квітні 2020 року на суму 4696,89 грн, -заниження суми заробітної плати у грудні 2021 року на суму 8,60 грн, -заниження суми заробітної плати у січні 2022 року на суму 331,09 грн, -заниження суми заробітної плати у лютому 2022 року на суму 396,71грн, -заниження суми заробітної плати у березні 2022 року на суму 4,53 грн, -заниження суми заробітної плати у квітні 2022 року на суму 9,43 грн, -заниження суми заробітної плати у травні 2022 року на суму 10,00 грн, -заниження суми заробітної плати у червні 2022 року на суму 11,00грн, -заниження суми заробітної плати у липні 2022 року на суму 10,48 грн, -заниження суми заробітної плати у вересні 2022 року на суму 316,91 грн.
7. п. 1 ч. 2 ст. 6 та ч. 5 ст. 8 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, а саме, встановлено заниження єдиного соціального внеску на суму різниці (додаткової бази) допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 загалом на суму 4962,78 грн, в т.ч. по періодам: - за січень 2020 року у сумі 49,06грн, - за лютий 2020 року у сумі 112,93 грн, - за березень 2020 року у сумі 496,16 грн, - за серпень 2020 року у сумі 1002,07 грн, - за січень 2021 року у сумі 2158,34 грн, - за серпень 2021 року у сумі 1144,22 грн.
09.05.2025 ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» не погоджуючись із порушеннями, викладеними у висновках Акта перевірки, засобами поштового зв`язку подало до ГУ ДПС у Миколаївській області заперечення разом з копіями документів, а саме: 
- лист ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» на адресу ОСОБА_1 від 16.04.2025 №55/25; 
- лист ОСОБА_1 на адресу ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 05.05.2025;
- «Реєстри документів на підтвердження понесених витрат на доставку товарів» (поквартально), «Надходження транспортно-заготівельних витрат» за період з 01.07.2019 по 31.12.2024 (а.с.124, т.1). 
За результатами розгляду заперечень ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН», у зв`язку з самостійно виявленими технічними помилками, ГУ ДПС у Миколаївській області були внесені зміни до Акта документальної планової виїзної перевірки від 22.04.2025 №5621/14-29-07 02/39478265, а саме: - на стор. 35, п.п.3.1.1.2 розділу ІІІ акта перевірки:- текст «- три квартали 2023 року на суму 805575 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2023 року на суму 268906 грн); - 2023 рік на суму 554866 грн (в т.ч. за IV квартал 2023 року на суму 257878 грн);» вважати «- три квартали 2023 року на суму 554866 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2023 року на суму 268906 грн);- 2023 рік на суму 812744 грн (в т.ч. за IV квартал 2023 року на суму 257878 грн);»- на стор. 63 розділу ІV акта перевірки: текст «- три квартали 2023 року на суму 805575 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2023 року на суму 268906 грн);- 2023 рік на суму 554866 грн (в т.ч. за IV квартал 2023 року на суму 257878 грн);» вважати «- три квартали 2023 року на суму 554866 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2023 року на суму 268906 грн);- 2023 рік на суму 812744 грн (в т.ч. за IV квартал 2023 року на суму 257878 грн);» Вказані технічні помилки не вплинули на результат перевірки (а.с.132, т.1).
29.05.2025 ГУ ДПС у Миколаївській області прийняло податкове повідомлення – рішення, форма «Р» №918914290702, яким ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 4 993 189,75 грн., в тому числі основний платіж 4 201 608,00 грн., штрафна санкція 791 581,75 грн. (а.с.120, т.1)
ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН», вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області протиправним, звернулося до суду з даним позовом..
Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення №918914290702 від 29.05.2025, яким ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 4 993 189,75 грн. При цьому, суд виходив з того, що під час розгляду справи встановлено, що господарські операції між ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» та його контрагентами мали реальний характер, діяльність платника податків була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, що свідчить про помилковість висновків контролюючого органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства, а тому такі висновки не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення. Суд дійшов висновку про помилковість висновків контролюючого органу щодо не включення платником податку до складу доходів суми грошового зобов`язання за векселем серії АА№2751778, строк позовної давності по якому минув, що призвело до заниження доходів в першому півріччі 2024 року на суму 2292045,00 грн. Як указав суд, всупереч висновкам контролюючого органу, які викладені в акті перевірки про неможливість продовження строку оплати за векселем, можливість зміни строку платежу прямо передбачена положеннями статті 13 Закону України «Про обіг векселів в Україні». Суд зауважив на тому, що контролюючий орган помилково прирівняв суму простроченого вексельного зобов`язання до безповоротної фінансової допомоги, оскільки вексель є цінним папером, і навіть за умови спливу строку позовної давності не припиняє самого зобов`язання.
Також суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу, що в порушення вимог ст.44, та ст.134 ПК України, ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» безпідставно завищена собівартість реалізованих товарів за рахунок того, що платником не проводились розрахунки транспортно-заготівельних витрат на товари, що вибули. Суд зазначив, що під час судового розгляду встановлені в акті перевірки порушення не знайшли свого підтвердження, а висновки контролюючого органу, покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення спростовуються встановленими судом обставинами, у зв`язку з чим вважав, що наявні підстави для визнання протиправним та скасування цього рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Миколаївській області, колегія суддів зазначає, що спірними є два питання, зокрема, контролюючий орган наголошує на тому, що ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» в порушення вимог податкового законодавства не включена до складу доходів сума грошового зобов`язання за векселем серія АА №2751778 від 14.04.2020, строк позовної давності по якому минув, що призвело до заниження інших доходів, визначених за правилами бухгалтерського обліку на загальну суму 2 292 045 грн.
Також апелянт стверджує, що перевіркою встановлене безпідставне завищення собівартості реалізованих товарів на загальну суму 21 050 217 грн. за рахунок того, що платником податків не проводились розрахунки транспортно-заготівельних витрат на товари, що вибули, що свідчить про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Досліджуючи питання обґрунтованості рішення суду про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів керується наступним.
Частина другою статті 19 Конституції Україні передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (далі і вище -ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.п. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу; обліку та моніторингу діяльності фінансових агентів відповідно до статті 39-3 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 75 ПК України одним з видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавств є проведення контролюючим органом камеральної, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичної перевірки.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 ПК України була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово – господарської діяльності ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період діяльності з 01.07.2019 по 31.12.2024, за результатами якої складений Акт від 22.04.2025, яким контролюючим органом зафіксовані порушення вимог податкового законодавства під час провадження платником податків господарської діяльності.
За результатами перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийняте податкове повідомлення – рішення, яким збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 4 993 189,75 грн., в тому числі основний платіж 4 201 608,00 грн. та штрафна санкція 791 581,75 грн.
Тож оцінюючи висновки контролюючого органу, покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів виходить з такого.
Згідно акта перевірки контролюючий орган встановив, що перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» показників у рядку 01 декларацій «Дохід від будь якої діяльності, визначених за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.07.2019 по 31.12.2024 встановлено їх заниження через не включення до складу доходів суми грошового зобов`язання за векселем серії АА №2751778 від 14.04,2020, строк позовної давності по якому минув у розмірі 2 292 045 грн.
Контролюючий орган дійшов висновку, що відповідно до вимог Закону України №2374-ІІІ від 05.04.2001 «Про обіг векселів в Україні» (далі – Закон №2374-ІІІ) внесення змін до векселя за ініціативою векселедавця не передбачено; строки пред`явлення позовних вимог за векселем не можуть бути змінені за угодою сторін, тобто строк платежу за векселем: 14.04.2021; до перевірки не надано копію векселя серії АА №2751778 від 14.04.2020 з відповідними записами, як передбачено Законом № 2374-ІІІ. Таким чином, актом перевірки встановлено не включення платником податку до складу доходів суми грошового зобов`язання за векселем серії АА№2751778 строк позовної давності по якому минув, що призвело до заниження доходів в першому півріччі 2024 року на суму 2 292 045,00 грн.
Відносини, пов`язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджений Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у Додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 07.06.1930), а також Законами України «Про обіг векселів в Україні» №2374-ІІІ від 05.04.2001 (ст.2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), «Про цінні папери та фондовий ринок» №3480-1V від 23.02.2006, «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі» №826-XIV від 06.07.1999, «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі» №827-XIV від 06.07.1999, «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів» №828-XIV від 06.07.1999. 
Відповідно до приписів ст.14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. 
Згідно ст.77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме, положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74). 
Відповідно до ст.13 Закону України «Про обіг векселів в Україні» зміни до тексту векселя можуть вноситися за ініціативою його держателя виключно векселедавцем (за переказним векселем - трасантом) шляхом закреслення старого реквізиту та написання нового із зазначенням дати внесення змін та підписанням відповідно до цього Закону. Держатель векселя повинен дати згоду на внесення змін до тексту векселя шляхом написання на зворотному боці векселя слів «відповідно до змін» із зазначенням дати внесення змін та підписанням згідно з вимогами цього Закону. У разі зміни строку платежу (що прямо передбачено положеннями статті 13 Закону) за переказним векселем держатель векселя повинен одержати згоду (акцепт) трасата на оплату векселя відповідно до нового строку. У разі, коли акцепт вже було здійснено раніше, держатель векселя повинен одержати додаткову згоду акцептанта відповідно до нового строку. Якщо держатель векселя, який погодився на внесення змін до тексту векселя, бажає зберегти відповідальність попередніх індосантів, він повинен одержати їх згоду. У противному разі попередні індосанти несуть відповідальність таку, як І до внесення змін. 
Варто зазначити, що твердження контролюючого органу про неможливість продовження строку оплати за векселем є помилковими, оскільки можливість зміни строку платежу прямо передбачена положеннями статті 13 Закону України «Про обіг векселів в Україні». 
Згідно матеріалів справи, під час проведення перевірки платник податків надав посадовим особам контролюючого органу документи, з яких вбачається, що про зміну строку платежу за векселем АА№2751778 сторони вексельних правовідносин домовилися шляхом укладення та підписання відповідних листів, зокрема від 05.04.2021 надісланого ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» до ОСОБА_1 ; листом ОСОБА_1 на адресу ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 20.04.2021; листом ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 03.04.2022 до ОСОБА_1 та відповіддю на зазначений лист ОСОБА_1 до ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» датований 04.04.2022. 
За взаємною згодою сторін вексельних правовідносин, була здійснена пролонгація строку погашення вищезазначеного векселя та на підставі казаних вище листів встановлений новий строк оплати, а на самому векселі № АА№2751778 здійснений відповідний запис.
Таким чином твердження контролюючого органу про те, що сплив строку позовної давності, через відсутність ініціативи векселетримача на пролонгацію терміну погашення векселя спростовується документацією поданою ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» під час перевірки, а тому висновки наведені в акті перевірки щодо спливу строку є безпідставними. 
Також контролюючий орган дійшов помилкового висновку про те, що сторони вексельних правовідносин безпідставно змінили строки пред`явлення позовних вимог за векселем, що передбачені Уніфікованим законом про переказні та прості векселі. Сторони вексельних правовідносин не наділені повноваженнями на зміну строку пред`явлення позовних вимог, що визначений Уніфікованим законом та Цивільний кодексом України, оскільки на підставі взаємної згоди сторони змінили лише строк платежу за векселем, а не регламентований нормативними актами строк позовної давності, що має принципову різницю, оскільки можливість зміни строку платежу за векселем, як мовилося вище, прямо передбачена приписами ст. 13 Закону України «Про обіг векселів в Україні» та Уніфікованим законом про переказні та прості векселі, на які посилається в акті перевірки контролюючий орган.
Як слушно зауважив суд першої інстанції, контролюючий орган помилково прирівняв суму простроченого вексельного зобов`язання до безповоротної фінансової допомоги, оскільки вексель є цінним папером, навіть за умови спливу строку позовної давності, він не припиняє самого зобов`язання.
Варто зазначити, що сам по собі факт спливу строку позовної давності не створює обов`язку включення відповідної суми заборгованості до складу доходів. Без наявності документального підтвердження про прощення або списання боргу, таке зобов`язання не може вважатись безповоротною фінансовою допомогою у розумінні п.п. 14.1.257 ПК України.
В апеляційній скарзі апелянт наголошував на тому, що під час перевірки підприємство не надало копії векселя серії АА№2751778 від 14.04.2020, а також на тому, що із копією векселя ГУ ДПС в Миколаївській області ознайомилося лише в суді, що підтверджує правомірність висновків, викладених в акті перевірки. 
З цього приводу колегія суддів зауважує на тому, що як вбачається з матеріалів справи, під час проведення документальної планової виїзної перевірки директор товариства повідомив посадових осіб контролюючого органу про те, що не має можливості надати зазначений документ до огляду через відсутність його копії, а оригінал даного документа знаходиться у Векселетримача. 
Водночас, на підтвердження використання вексельної форми розрахунку, а також безпосереднього отримання копії зазначеного документа ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» листом від 16.04.2025 №55/25 звернулося до ОСОБА_1 з відповідним проханням. 07.05.2025 засобами поштового зв`язку була отримана відповідь ОСОБА_1 , якою останній повідомив, про відсутність подальшого наміру відтермінувати строк оплати за векселем та зобов`язав позивача в термін протягом 30 календарних днів з дати отримання його листа здійснити оплату за вказаним векселем. Платіжною інструкцією від 12.06.2025 за № 6511 ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» здійснило оплату за векселем в повному обсязі. Тільки після сплати коштів за векселем сторонами складений відповідний акт приймання - передачі (повернення) оригіналу векселя та аркушів алонжі від Векселетримача до Векселедавця який датований 12.06.2025.
Таким чином висновки контролюючого органу щодо не включення до складу доходів суми грошового зобов`язання за векселем АА №2751778 від 14.04.2020 за перше півріччя 2024 року на суму 2 292 045 грн. є безпідставними та спростовуються встановленими судами першої та апеляційної інстанції обставинами справи.
За таких підстав, слід констатувати, що доводи апеляційної скарги стосовно не включення ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» до складу доходів суми грошового зобов`язання за векселем серії АА№2751778, строк позовної давності по якому минув, що призвело до заниження доходів в першому півріччі 2024 року на суму 2292045,00 грн. не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Переходячи до оцінки доводів апелянта про те, що перевіркою встановлено безпідставне завищення ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» собівартості реалізованих товарів за рахунок не проведення розрахунків транспортно-заготівельних витрат на товари, що вибули, що свідчить про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, в частині нарахування грошового зобов`язання, колегія суддів керується наступним.
Як мовилося вище, відповідно до висновків наведених в Акті від 22.04.2025 посадовими особами контролюючого органу встановлено завищення собівартості реалізованих товарів на загальну суму 21 050 217 грн. за рахунок того, що платником не проводилися розрахунки транспортно - заготівельних витрат на товари, що вибули, як передбачено п. 1.2.1. наказу ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 10.01.2017 № 3-д «Про облікову політику підприємства» та п.9 П(С)БО 9 «Запаси».
Так, Наказом ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 10.01.2017 № 3-д «Про облікову політику підприємства» затверджений порядок визнання первісної вартості запасів що придбані за плату, а саме визнання, оцінку та облік товарно-матеріальних цінностей здійснювати відповідно до вимог П(С)БО 9 «Запаси». Варто зазначити, що П.9 П(С)БО 9 «Запаси» не містить заборони включати транспортно - заготівельних витрат (далі – ТЗВ) до первісної вартості товарів, а п.2.2 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 №2 регламентує формування первісної вартості запасів: «Запаси, придбані за плату, оприбутковуються за первісною вартістю, яка складається з витрат, що виникли у зв`язку з придбанням підприємством запасів, зокрема: ціна придбання за вирахуванням знижок відповідно до договору з постачальником (продавцем) та непрямих податків, крім випадків, якщо податки не відшкодовуються підприємству відповідно до чинного законодавства; суми ввізного мита; транспортно- заготівельні витрати». Для більш достовірного обліку первісної вартості товарів товариство прийняло рішення про включення транспортно-заготівельних витрат до первісної вартості придбаних товарів, так як відповідно до первинних документів можна достовірно визначити суми таких витрат, що відповідає вимогам п 5.5 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 № 2. Дане рішення закріпити в наказі № 48-д від 21.12.2018.
На практиці включення ТЗВ до первісної вартості придбаних товарів виглядає наступним чином: товариство замовляє доставку товарів у перевізників на підставі заявки на перевезення від постачальників конкретних видів товарів. На підставі заявки та складених постачальником товарно-транспортних накладних на придбаний товар, перевізником складається акт наданих послуг, який стосується кожної окремої прибуткової накладної (накладних). На підставі первинних документів, а саме, прибуткової накладної від постачальника, товарно-транспортної накладної та акта наданих послуг від перевізника можна достовірно визначити суму ТЗВ, та зробити розрахунок в розрізі кожної одиниці товару. Базою розподілу товариство обрало вартість товарів, що придбаваються. 
Як вбачається з матеріалів справи до перевірки товариство надало первинні документи, на підставі яких зроблені розрахунки, а саме: акти наданих послуг від перевізників, договори про надання послуг перевезення, ТТН, прибуткові накладні, а тому посилання контролюючого органу в акті перевірки на порушення власного наказу № 3-д від 10.01.2017 не вказує на те, що були допущені порушення за п.п. 134.1.1 п.134, п.135.1 ст.135 ПК України, оскільки такої умови вказані норми не містять. 
Так, п.п. 134.1.1. п.134 ст.134 ПК України встановлює, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Вказана норма ПК України не містить в собі міри відповідальності платника податку за не виконання власного наказу про облікову політику. При цьому, як зазначає платник податків, порядок включення транспортно-заготівельних витрат до первісної вартості придбаних товарів обґрунтований первинними документами, до того ж зазначена форма ведення обліку кореспондується з положеннями наказу ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» від 21.12.2018 №48-д.
Варто зазначити, що відповідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. 
Також положеннями ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. 
Колегія суддів зауважує, що ані висновки акта, ані апеляційна скарга ГУ ДПС у Миколаївській області, за наслідком дослідження відповідних господарських операцій платника податків, не містить аргументів стосовно того, яким чином суть методики розрахунку обліку первісної вартості товарів за Методикою передбаченою П(С)БО відрізняється від методу ведення обліку передбаченого наказом товариства від 21.12.2018 №48-д, зокрема, на підставі первинних документів.
Зазначений метод обліку первісної вартості товарів жодним чином не мінімізує суму податкових зобов`язань платника податку, а навпаки ґрунтується на базі первинної документації, а не виключно методикою П(С)БО, що допускає застосування усереднених значень як добутки осередненого відсотка ТЗВ і вартості запасів, що вибули. При цьому, в таблиці для розподілу ТЗВ врахована лише вартість запасів, які реалізовані, а не враховані запаси, які використані на внутрішні потреби товариства, що видно з аналізу рахунків 281 «Товари»- по кредиту рахунку в кореспонденції з рахунком 84 «Інші операційні витрати». Даний розрахунок, проведений перевіркою, не відповідає вимогам П(С)БО 9 «Запаси» п.9, на сторінці 29 Акту перевірки приведена формула розподілу ТЗВ відповідно до вимог п.9 П(С)БО 9 «Запаси» в якій зазначено: Сума ТЗВ, що включається до вартості запасів, які вибули = (залишок ТЗВ па початок звітного періоду + ТЗВ за звітний період)/(залишок запасів па початок звітного періоду + надходження запасів за звітний період) вартість запасів, що вибули протягом звітного періоду). На підставі даного визначення перевіряючий здійснює розрахунок, який нібито свідчить про наявність відхилень, але при цьому не враховує залишки ТЗВ на початок кожного звітного періоду, а до розрахунку включає тільки суми ТЗВ, які надійшли у звітному періоді.
Вказаний розрахунок покладений контролюючим органом в основу акту перевірки, яким визначений розмір заниження податку на прибуток. Таблиця розподілу ТЗВ наведена в акті містить лише вартість запасів, які реалізовані, але не враховує запаси, які використані на внутрішні потреби товариства. Зазначені висновки можна зробити з аналізу рахунків 281 «Товари»- по кредиту рахунку в кореспонденції з рахунком 84 «Інші операційні витрати». Наведене додатково свідчить про те, що зазначений розрахунок, проведений перевіркою, не відповідає вимогам П(С)БО 9 «Запаси».
Як вбачається з матеріалів справи, на спростування вказаних обставин щодо порушення методики здійснення розрахунків транспортно - заготівельних витрат, платник податків під час перевірки надавав необхідну первинну документацію за весь перевіряємий період в ході проведення планової документальної виїзної перевірки, з липня 2019 по 31.12.2024, у зв`язку з чим контролюючий орган маж можливість пересвідчитися у правильності здійснених платником податків розрахунків собівартості реалізованих товарів.
З цього приводу варто зазначити, що згідно сталої практики Верховного Суду, податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. Такі норми закріплені у п.п. 4.1.4 п. 4.4 ст. 4 ПК України, яка визначає основні засади податкового законодавства України.
Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. 
Оскільки під час судового розгляду було встановлено, що господарські операції між ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» та його контрагентами мали реальний характер, а господарська діяльність була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, слід констатувати помилковість висновків контролюючого органу про допущення платником податків порушень податкового законодавства, а тому такі висновки не можуть бути покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.05.2025 №918914290702.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про правомірність прийнятого відносно ТОВ «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» податкового повідомлення-рішення від 29.05.2025 №918914290702 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки суб`єкт владних повноважень, на якого відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладений обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування своєї позиції не надав, ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції.
Резюмуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому підстави для скасування правильного по суті рішення відсутні.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції. 
Будь-яких інших доводів, з боку апелянта, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить. Колегія суддів вважає, що надала відповідь на поставлені в апеляційній скарзі питання. За таких підстав колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення та задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК ДИСТРИБЬЮШН» до Головного управління ДПС в Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24.04.2026.

Головуюча суддя О. А. Шевчук 

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко