РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
14 квітня 2026 р.  Справа № 120/3004/25
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою від 12.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків, шляхом уточнення змісту заявлених позовних вимог чи/або викладу обставин, якими вони обґрунтовуються.
13.03.2025 представником позивача - адвокатом Прилипко Д.С. було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. В поданій заяві представник позивача зазначив, що ненадання відповіді на адвокатські запити № 16.12.2024-5 від 16.12.2024 та № 21.01.2025-2 від 21.01.2025 спричинило порушення прав адвоката, що потягло за собою і порушення прав клієнта, інтереси якого адвокат представляє, адже позивач через свого представника (адвоката) не реалізував своє право на отримання інформації згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", не реалізував своє право на ознайомлення із матеріалами адміністративного провадження, а також не скористався можливість недопущення порушень своїх прав.
Ухвалою від 19.03.2025 продовжено строк виконання ухвали суду від 12.03.2025 на 5 днів.
20.03.2025 представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій останній зазначив, що уточнює зміст заявлених позовних вимог та просить суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ненадання інформації про включення (не включення) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та ненадання відомостей про ОСОБА_1 , які внесені в даний реєстр.
Також в межах даного позову позивачем оскаржуються дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ухвалою від 25.03.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
22.07.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . 06.10.2024 позивачу направлено повістку № 31907 від 06.10.2024 про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.10.2024 о 11:00 з метою уточнення даних. У визначений час позивач не з`явився та не повідомив про причини неявки. У зв`язку із чим направлено електронне звернення до ВП№1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області №Е169556 від 26.11.2024 про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 як особу яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення для складання адміністративного протоколу.
Крім того, у відзиві на позовну заяву представником відповідача відображено клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.
З приводу цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем дійсно пропущено встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, однак задля повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, суд вважає за можливе врахувати наведені у ньому обставини та долучені до нього докази.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після оновлення облікових даних у військово-обліковому документі Резерв+ відобразилась інформація, що позивачем порушено правила військового обліку.
16.12.2025 року представником позивача подано адвокатський запит №16.12.2024-5 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання інформації щодо підстав внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення позивачем правил військового обліку.
Не отримавши відповіді на поданий адвокатський запит представник позивача повторно звернувся 21.01.2025 з адвокатським запитом №21.01.2025-1 для отримання зазначеної вище інформації.
Не отримавши відповідь на поданий запит представник позивача звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з частинами 1, 3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 1, 3 статті 33 Закону №2232-XII встановлено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
За правилами частини 5 статті 33 Закону №2232-XII, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною 1 статті 34 Закону №2232-XII персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-XII Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави.
Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №1951-VIII основними завданнями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Частинами восьмою, дев`ятою статті 5 Закону №1951-VIII встановлено, що органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів забезпечують ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та актуалізацію його бази даних.
До Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно пункту 20-1 частини 1 статті 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.
Відповідно до листа №6578 від 28.07.2025, відповідач не заперечує, що позивач до адміністративної відповідальності не притягувався.
З матеріалів справи судом встановлено, що повісткою ІНФОРМАЦІЯ_2 №319071 від 06.10.2024 позивача, зобов`язано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11:00 16.10.2024.
26.10.2024 відповідачем направлено електронне звернення до ВП№1 ВРУП ГУНП в Вінницькій області №Е169556 від 26.11.2024 (відомості додаються) про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 як особу яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення для складання адміністративного протоколу у зв`язку з його неприбуттям 16.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Що стосується тверджень відповідача щодо нез`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Разом із тим відповідачем не надано достатніх доказів отримання позивачем вищезазначеної повістки про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11:00 16.10.2024 або доказів відмови від її отримання. До матеріалів відзиву представником відповідача надано копію сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів електронної повітки та копію опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення АТ "УКРПОШТА". Відтак, на думку суду, відсутні докази отримання останнім повістки та порушення ним правил військового обліку.
Суд зазначає, що стаття 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ст. 210, 210-1 КУпАП за порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, суд дійшов висновку, що внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку є протиправними діями відповідача.
Відповідно до пункту 38 частини 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно частини 1 статті 27 Закону №3543-XII за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Оскільки як було встановлено вище, до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягувався відповідно до ст. 210, 210-1 КУпАП за порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, то у ІНФОРМАЦІЯ_2 не виникло підстав для звернення до органів Національної поліції України для доставлення позивача до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
За таких обставин, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Що стосується позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке полягає у ненаданні інформації на подані представником позивача адвокатські запити про включення (не включення) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та ненадання відомостей про ОСОБА_1 , які внесені в даний реєстр, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзаців першого та другого частини першої статті 24 Закону №5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Згідно із частинами другою, третьою статті 24 Закону №5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Із матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідні адвокатські запити надсилались представником позивача - адвокатом Прилипком Дмитром Сергійовичем.
Із наведеного вище слідує, що фактично у даному випадку мова йде про не розгляд відповідачем адвокатських запитів ОСОБА_2 , поданих на підставі Закону №5076-VI, та ненадання відповіді на них, а не про відмову у наданні саме ОСОБА_1 доступу до інформації.
Таким чином, заявлені вимоги фактично скеровані на захист прав та інтересів адвоката Прилипка Дмитра Сергійовича, а не ОСОБА_1 .
До того ж в поданій заяві представник позивача особисто зазначив, що ненадання відповіді на адвокатські запити № 16.12.2024-5 від 16.12.2024 та № 21.01.2025-2 від 21.01.2025 спричинило порушення прав адвоката.
Також представник позивача зазначив, що порушення прав адвоката потягло за собою і порушення прав клієнта, інтереси якого адвокат представляє.
Разом із тим, представник позивача не зазначає та не конкретизує, який саме публічно-правовий спір виник між відповідачем та позивачем внаслідок не надання відповідачем відповіді на адвокатський запит.
Також не зазначено в чому саме полягає публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем, який виник внаслідок не надання відповідачем відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 .
З огляду на вищезазначене слідує, що надання чи/або не надання відповідачем відповіді на адвокатський запит стосується прав та інтересів саме адвоката, адже спрямування таких запитів, є реалізацією адвокатом свого права визначеного Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
За наведених обставин суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )
Повний текст рішення складено 14.04.2026.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна