Справа № 724/2907/25	
Провадження № 2/724/245/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.
за участі:
секретаря судових засідань: Татарчук Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2025 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0886 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 7325010100:01:011:0084, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтовано тим, що за життя ОСОБА_6 на підставі договору купівлі – продажу від 11.07.1991 року придбала 48/100 частин житлового будинку і відповідну частину господарських і побутових будівель та споруд, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,0886 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_7 , на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №343759. 
Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 та у встановлений законом строк звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Разом з тим, нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва, в зв`язку з тим, що не визначено частку спадкодавця у спільній сумісній власності на земельну ділянку та відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Крім того, інший співвласник земельної ділянки ОСОБА_7 помер, що позбавляє можливості у позасудовому порядку визначити частки у земельній ділянці.
Вказує, що після отримання державного акта на землю розмір часток у спільній власності на земельну ділянку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визначався, а тому при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має кожна із сторін, слід виходити із розміру їх часток у будинковолодінні на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. 
Позивач зазначає, що оскільки розмір частки ОСОБА_6 у житловому будинку по АДРЕСА_1 , розташованому на земельній ділянці площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, згідно договору купівлі-продажу від 11.07.1991 року, становить 48/100 частини, а тому після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина саме на 48/100 часток земельної ділянки площею 0,886 га кадастровий номер 7325010100:01:011:0084.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд:
- визначити, що частка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає 48/100 частин;
- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 48/100 частки земельної ділянки площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання (а.с.46-47).
Ухвалою суду від 18.09.2025 року витребувано від приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. копії матеріалів спадкової справи №70/2019, заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та від приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловської І.Ю. посвідчені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.70-71).
29.09.2025 та 07.10.2025 року до суду надійшли від нотаріусів витребувані матеріали спадкових справ №70/2019 та №113/2011 (а.с.78-87, 89-139).
Ухвалою суду 07.10.2025 року залучено, за клопотанням представника позивача, до участі у справі в якості співвідповідача Хотинську міську раду Дністровського району Чернівецької області (а.с.141-142).
Ухвалою суду 18.11.2025 року залучено, за клопотанням представника позивача, до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_5 (а.с.164-165).
Ухвалою суду від 17.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.173).
Аргументи учасників справи. Подані заяви (клопотання) сторін
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, від останнього на адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити (а.с.196). 
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання 16.02.2026 року не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно в установленому законодавством порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.54,65-66,77,151-156,169,181-183,192-195), в матеріалах справи наявні заяви від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с.55,57,59); від відповідача ОСОБА_5 відзив на позов не надходив.
Представник відповідача – Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення електронного документу (судової повістки) до електронного кабінету (а.с.190), в матеріалах справи наявна заява представника міської ради про розгляд справи без участі представника, позов визнають (а.с.179-180).
Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін.
Фактичні обставини встановлені судом
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягаєчастковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Хотин Хотинського району, Чернівецької області, померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.07.2019 року, виданим Хотинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с.18).
Позивач ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 04.01.1960 року, виданого Хотинським райбюро РАЦС Чернівецької області та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26.09.1981 року, виданого Ставчанською сільською радою Хотинського району (а.с.16-17).
ОСОБА_6 на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 19.05.2006 року приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. та зареєстрований в реєстрі за №1037, згідно якого усе своє майно, що належатиме їй на день смерті і все те, на що за законом вона матиме право, заповіла  ОСОБА_1 , 1959 р.н. (а.с.37). Заповіт не змінено і не скасовано, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 30.10.2019 (а.с.84).
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої входить майно, що складається: з 48/100 (сорока восьми) сотих частин житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та споруд, розташованого по АДРЕСА_1 та з частини земельної ділянки площею 0,886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_6 , в установлені законом строки звернулася до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Мартинюк С.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з цим нотаріусом заведена спадкова справа № 70/2019 (а.с.78-85).
Зі спадковоїї справи №70/2019 встановлено, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або спадкоємці, які б мали обов`язкову частку спадкового майна відсутні.
Згідно довідки виконавчого комітету Хотинської міської ради Чернівецької області № 4478 від 30.10.2019, наявної в матеріалах спадкової справи №70/2019, ОСОБА_6 постійно проживала та булла зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 24.01.1980 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в даному господарстві ніхто не був зареєстрований (а.с.84).
З постанови приватного нотаріуса від 05.08.2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної діїї вбачається, що 05.08.2025 року до нотаріуса звернулася ОСОБА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва на спадкове майно, що складається з частини земельної ділянки площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності та частки спадкодавця не визначено (а.с.39).
Судом встановлено, що згідно відомостей КП «Хотинське бюро технічної інвентаризації» Хотинської міської ради №399 від 02.10.2025 року, ОСОБА_6 належали 48/100 часток житлового будинку з належною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.1991 року, посвідченого Хотинською державною нотаріальною конторою за №1182. Даний договір зареєстрований в Чернівецькому ОБТІ 12.07.1991 року на паперових носіях в реєстр.книгу №15, реєстр №2280, сторінка №95. В данному житловому будинку знаходиться квартира АДРЕСА_2 , яка станом на 31.12.2012 року належала ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.1994 року, посвідченого Хотинською державною нотаріальною конторою за №1311. Даний договір зареєстрований в Хотинському БТІ 10.11.1994 року (а.с.19-22,86).
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2025 року, на підставі договору дарування від 14.12.2023 року посвідченого приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Мартинюк В.А., власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 (а.с.63).
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-0001545512025 від 01.08.2025 року та архівного витягу з рішення №156/10 від 13.11.2007 року 10 сесії Хотинської міської ради V скликання встановлено, що земельна ділянка площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі Державного акту від 15.12.2008 року серії ЯД 116754 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.23-34). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 21.10.2011 року (а.с.96).
Зі спадкової справи №113/2011, заведеної після смерті ОСОБА_7 приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловською І.Ю., встановлено, що до нотаріальної контори, із заявами про прийняття спадщини за законом, у встановлені законом строки, після смерті ОСОБА_7 , звернулися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 (а.с.53,89-139).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за №00054184467 від 15.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.149-150).
Згідно заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , поданих на адресу суду 11.09.2025, останні не заперечують щодо визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання за позивачем право власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 (а.с.55-62).
Згідно довідки ПП «Медіа-центр «Хотинські вісті» №318 від 05.08.2025 року, позивачем було розміщено на офіційній сторінці видання «Хотинські вісті» у соцмережі Фейсбук оголошення про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 116754, виданого Відділом Держкомзему у Хотинському районі 15.12.2008 на ім`я ОСОБА_7 (співвласник земельної ділянки – ОСОБА_6 ) (а.с.35-36).
Оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 7325010100:01:011:0084 складає 355816,37 гривень, що підтверджується витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 08.08.2025 року (а.с.40).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
Як на обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права.
Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із найпоширеніших способів набуття права власності і відповідно є захистом цього права. Фактично спадкування це правонаступництво, за яким відбувається перехід прав та обов`язків від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), визначених або самим спадкоємцем за життя (заповіт ), або які стали такими за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Якщо до спадкової маси (спадщини) входить земельна ділянка, яка належала спадкодавцю на праві власності або користування, то відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Земельна ділянка може успадковуватися лише тоді, коли у її власника є правовстановлюючий документ, що посвідчує його право власності на таку земельну ділянку. Наприклад, державний акт на право власності на земельну ділянку. За наявності такого документу земельна ділянка входить до спадкової маси.
Якщо майно належить кільком особам на праві спільної власності, то після смерті однієї з них спадщина відкривається тільки на належну цій особі частку.
Відповідно до статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності, у тому числі і на земельну ділянку, спадкується на загальних підставах, тобто може переходити як до спадкоємців за заповітом, так і до спадкоємців за законом. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
За змістом ст. ст. 355 та 368 ЦК України правом спільної сумісної власності є право власності двох або більше осіб (співвласників) на майно без визначення часток кожного з них у праві власності.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
За змістом частини першої статті 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно із ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.
Презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом.
Як свідчать матеріали справи, поділ земельної ділянки з кадастровим номером 7325010100:01:011:0084 або виділ з неї окремих часток за життя ОСОБА_6 не проводився, розмір часток співвласників не визначався.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасникаспільної сумісноївласності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить, так звана, ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у правівласності на це майно.
Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивачку можливості належним чином оформити свої спадкові права на частку власності у земельній ділянці, що належала померлій ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.
Так, за змістом статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 зроблено правовий висновок про те, що чинне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованій на ній будівлі або споруди.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
У даному випадку після отримання державного акта на землю розмір часток у спільній власності на земельну ділянку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визначався, а тому при визначенні частини спільної ділянки, слід виходити із розміру їх часток у будинковолодінні на час виникнення спільної сумісної власності. 
Враховуючи, що розмір частки ОСОБА_6 у житловому будинку по АДРЕСА_1 , розташованому на земельній ділянці площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно договору купівлі-продажу від 11.07.1991 року становить 48/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, отже після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина саме на 48/100 часток земельної ділянки площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084. 
Оскільки судом встановлено, що позивач своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 , звернувшись у встановлені законом строки до нотаріуса, проте відсутність визначення частки спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку, а також відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті її матері ОСОБА_6 , підлягає визнанняю право власності на 48/100 (сорок вісім сотих) частки земельної ділянки площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо вимог позивача про визначення частка ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, то суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).
Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим неузгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що з заявлених позовних вимог до задоволення підлягає вимога про визнання за позивачкою в порядку спадкування за заповітом права власності на 48/100 частки земельної ділянки площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовні вимоги задовленню не підлягають.
Керуючись ст.ст.86,89, 120,125,126 Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 16, 25, 377, 392, 1216 - 1218, 1261, 1268, Цивільного Кодексу України, ст.ст.3, 206, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом – задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 48/100 (сорок вісім сотих) частки земельної ділянки площею 0,0886 га, кадастровий номер 7325010100:01:011:0084, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області, адреса місцязнаходження: вул. О. Кобилянської, буд. 2-А, м. Хотин, дністровського району Чернівецької області, код ЄДРПОУ 04062205.
Повне судове рішення складено 26.02.2026 року.

Суддя Т.М. Ковальчук