ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15391/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Костюкевича С.Ф. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гремяче Агро-Буд» до Цуманської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гремяче Агро-Буд» (далі - ТзОВ «Гремяче Агро-Буд», позивач) звернувся з позовом до Цуманської селищної ради (далі - відповідач) про визнання дій протиправними щодо вилучення з розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення та не прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 25.08.2025; зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2025 ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» набуло право власності на об`єкт нерухомості - будівлю, ангар металічний, згідно акту приймання-передачі майна до статутного капіталу товариства згідно з витягом з Державного реєстру речових прав №430818141 від 11.06.2025.
Вказали, що 25.08.2025 директором ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» Шевчуком Ю. Ю. було подано заяву (клопотання) до Цуманської селищної ради з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га, що розташоване за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки, однак відповідачем листом від 08.10.2025 повідомлено, що проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» був винесений на розгляд 48 сесії Цуманської селищної ради 22.09.2025, але дане питання було вилучено з розгляду більшістю з присутніх на засіданні сесії у зв`язку з тим, що виготовлення проекту землеустрою неможливо, оскільки згідно затвердженого детального плану житлового кварталу в с. Грем`яче Ківерцівського району будівля ангар металічний знаходиться охоронній зоні ЛЕП-10 кВ, а також в охоронній зоні лісу (100 м).
Вважаючи такі дії протиправними, ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» звернулися до суду із цим позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини другої, четвертої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є дискреційним повноваженням Цуманської селищної ради та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін, викладені сторонами у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
05.06.2025 ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» набуло право власності на об`єкт нерухомості - будівлю, ангар металічний, площею 188,7 кв.м згідно акту приймання-передачі майна до статутного капіталу товариства №№411, 412 від 05.06.2025, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №430818141 від 11.06.2025.
25.08.2025 директором ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» Шевчуком Ю. Ю. подано заяву (клопотання) до Цуманської селищної ради з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га, що розташоване за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки.
08.10.2025 листом Цуманської селищної ради повідомлено позивача, що проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» винесений на розгляд 48 сесії Цуманської селищної ради 22.09.2025, але дане питання було вилучено з розгляду більшістю з присутніх на засіданні сесії у зв`язку з тим, що виготовлення проекту землеустрою неможливо, оскільки згідно затвердженого детального плану житлового кварталу в с. Грем`яче Ківерцівського району будівля ангар металічний знаходиться охоронній зоні ЛЕП-10 кВ, а також в охоронній зоні лісу (100 м).
Вважаючи вилучення з розгляду проекту рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» та не прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 25.08.2025, ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» звернулись до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».
Згідно ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, визначено, що: «Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.».
Положеннями частини першої статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
З дослідженої судом заяви позивача до відповідача від 25.08.2025 вбачається, що ТзОВ «Гремяче Агро-Буд» просило надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га, що розташоване за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки та додано до заяви ряд документів.
У заяві зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Частиною 3 статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, передбачені ст.122 ЗК України.
Так, згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Суд зазначає, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову у надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі №420/1665/19).
Згідно пункту 6 частини третьої статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, третьою-п`ятою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).
Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).
Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника. Цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому.
Системний аналіз норм статей 22, 116, 118 ЗК України дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність чи оренду громадян, а саме: 1) подання зацікавленою особою клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання зацікавленою особою погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду. Отже, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або у користування є лише першою стадією у процедурі вирішення питання про передачу земельної ділянки зацікавленій особі. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № Д4-301цс18) та постанові Верховного Суду від 08 серпня 2022 року у справі № 240/16949/21 (провадження № К/9901/48479/21).
Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її в оренду, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16 (провадження № 11-98бапп18), від 17 жовтня1 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) та постановах Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі № 607/19806/18 (провадження № 61-15223св21), від 04 жовтня 2023 року у справі № 187/919/21 (провадження № 61-494св23).
За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури надання земельних ділянок є саме затвердження проекту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права оренди на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чи погодження проекту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування з проханням затвердити погоджений проект землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі (постанова Верховного Суду від 01 липня 2022 року у справі № 700/309/20, провадження № 61-11769св21).
Крім того, відповідно до частини першої статті 10 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР “Про місцеве самоврядування в Україні” (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
За правилами частин першої, другої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.
Отже, селищна рада на пленарному засіданні вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин шляхом прийняття актів у формі рішень, в тому числі приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивоване рішення про відмову у його наданні з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України.
Суд наголошує, що частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлений місячний строк для розгляду відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Строк розгляду клопотання є строком виконання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу. Розгляд відповідачем порушеного позивачем у клопотанні питання після спливу місячного строку з моменту звернення позивача свідчить про порушення суб`єктом владних повноважень визначеної законом процедури.
Як встановлено судом, відповідач з метою вирішення клопотання (заяви) позивача від 13.01.2022 не прийняв у встановлений законодавством місячний строк та у передбаченій законом формі рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачеві.
За висновками Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі №580/704/21 відсутність рішення органу місцевого самоврядування як суб`єкта земельних правовідносин за клопотанням особи після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи свідчить про допущення суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності щодо нерозгляду та неприйняття рішення.
У постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 1640/2469/18 Верховний Суд зазначив, що листи є проміжними відповідями на звернення, які не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися відмовою у розумінні закону.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №1640/2594/18, від 04.02.2019 у справі №823/1121/16, від 31.01.2019 у справі №815/2488/17, від 29.01.2019 у справі №824/332/17-а, від 10.01.2019 у справі №820/4555/17.
Лист Цуманської селищної ради з повідомленням про вилучення з розгляду засідання сесії селищної ради проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення ТзОВ «Гремяче Агро-Буд», не може вважатися рішенням Цуманської селищної ради про надання/відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки не замінює рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого на пленарному засіданні. 
Щодо вимог зобов`язального характеру, то суд відповідно до частини 5статті 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 січня 2020 року у справі №316/979/18 та виходить із наступного.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У даній справі повноваження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано частиною 7статті 118 Земельного кодексу України.
Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не є дискреційними.
Такі ж висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 440/793/19, від 02.04.2020 року у справі № 826/568/19, від 28.05.2020 року у справі № 819/654/17, від 02.07.2020 року за № 825/2228/18 та інших.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1, 2статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені обставин справи та наведені норми чинного законодавства України, оскільки відповідач за заявою позивача одне із передбачених законодавцем рішень у спосіб встановлений законом (шляхом прийняття рішення на пленарному засіданні ради) не прийняв, то суд дійшов висновку, що має місце протиправна бездіяльність відповідача, а тому, враховуючи надані суду статтею 245 КАС України повноваження, з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо належного розгляду заяви позивача від 25.08.2025 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду вказаної заяви у визначений законодавством строк, та зобов`язання на засіданні сесії ради розглянути заяву позивача від 25.08.2025 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору в розмірі 3 028,00 грн згідно квитанції від 07.12.2025, адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Цуманської селищної ради щодо належного розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гремяче Агро-Буд» від 25.08.2025 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1, для подальшого укладення договору оренди земельної ділянки, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду вказаної заяви у визначений законодавством строк.
Зобов`язати Цуманську селищну раду на засіданні чергової сесії селищної ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гремяче Агро-Буд» від 25.08.2025 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування придбаного приміщення (будівля, ангар металічний), орієнтовною площею 1,5 га за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Грем`яче, вул. Грушевського, 1з/1 із прийняттям відповідного владного рішення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гремяче Агро-Буд» за рахунок бюджетних асигнувань Цуманської селищної ради судові витрати у сумі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гремяче Агро-Буд» (45233; Волинська обл., смт. Цумань, вул. Героїв Крут, 4; код ЄДРПОУ 45803582);
Відповідач: Цуманська селищна рада (45233; Волинська обл., смт. Цумань, вул. Грушевського, 2; код ЄДРПОУ 04333885).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич