Справа № 441/1629/24 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М. 
Провадження № 22-ц/811/1916/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: Л.М.Чиж 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 07 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа опікунська рада при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, - 

В С Т А Н О В И В:

04.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення його опікуном останнього.
Заяву обґрунтовував тим, що він разом з мамою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , племінником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружиною племінника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , їх донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 проживають у будинку на АДРЕСА_1 . Сестра ОСОБА_11 та племінниця ОСОБА_12 у будинку зареєстровані, однак не проживають. Брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ-ої групи з дитинства через психічне захворювання, внаслідок чого він не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує опіки і догляду, яку він фактично надає. Встановлення опіки над ОСОБА_3 необхідне для забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів, так як за станом здоров`я він може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. Просив заяву задоволити.
Оскаржуваним рішенням заяву задоволено частково.
Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. на АДРЕСА_1 , недієздатним та встановлено над ним опіку.
Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на орган опіки і піклування Городоцької міської ради Львівської області, до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.
Строк дії рішення в частині визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено 2 (два) роки з дня набрання рішення законної сили.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Рішення суду в частині відмови у призначенні  ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . 
Вважає рішення суду в цій частині незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Зазначає, що відмовивши у призначенні  ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 , суд першої інстанції не врахував, що чинним законом передбачено призначення опікуна лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб, при цьому закон не зобов`язує враховувати статус опікуна у контексті його потенційної можливості в такий спосіб ухилитися від військової служби, а тому дане питання «отримання права на відстрочку» не входить у предмет дослідження і не підлягає оцінці при ухваленні рішення судом у даній категорії справ. Відтак, вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що призначення опікуном ОСОБА_3 є способом ухилення ОСОБА_1 від мобілізації, оскільки обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України не є єдиним конституційним обов`язком громадянина України та не має переваг перед іншими конституційними обов`язками. Бажання заявника бути опікуном є однією з визначених законом вимог для призначення особи опікуном. Відмова у призначенні особи опікуном недієздатної особи та неврахування відповідного висновку (подання) органу опіки та піклування судом має бути мотивованою з посиланням на відповідні законодавчі та/чи нормативні акти. Ні матеріали справи, ні оскаржуване рішення не містять доводів про те, що поведінка та інтереси заявника суперечать інтересам його недієздатного рідного брата. Відтак, встановлені статтею 64 ЦК України обставини, які б виключали можливість призначення заявника опікуном відсутні, а інших обставин (які б виключали можливість призначення заявника опікуном) судом в оскаржуваному рішенні не наведено.
Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У засіданні суду апеляційної інстанції представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_13 скаргу підтримали з підстав, наведених у них, просили скаргу задоволити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.
Відповідно до положень ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Згідно ч.ч. 2,3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч.1 ст. 300 ЦПК України).
Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.
Встановлено, що заявник ОСОБА_1 є братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертної комісії серії 12 ААГ №822530.
Як убачається з Висновку лікарської комісії медичного закладу КНП «Городоцька центральна лікарня» Городоцької міської ради Львівської області від 17.04.2024 року, Епікризу виписного КНП Львівська обласна рада «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 04.06.2024 року, медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , такий страждає психічним захворюванням - олігофренія в степені легкої дебільності, у зв`язку з чим багаторазово лікувався у психіатричних установах, з 18.12.2018 року (повторний огляд) визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства безтерміново, йому дозволена праця в домашніх умовах під стороннім контролем, обмежений у самообслуговуванні, здатності до спілкування та контролю своєї поведінки.
Згідно витягу № 542 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.06.2024 року та акта № 60 обстеження житлово-побутових умов, складеного 12.06.2024 року комісією Городоцької міської ради Львівської області, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим та проживає на АДРЕСА_1 разом з мамою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (без реєстрації), сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (без реєстрації), дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (без реєстрації), племінником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружиною племінника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (без реєстрації), їх донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (без реєстрації). Крім того, за означеною адресою значаться зареєстрованими, однак не проживають ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Як убачається з актів комісії Городоцької міської ради Львівської області від 13.06.2024 року (складених за повідомленням заявника), ОСОБА_11 з червня 2023 року проживає без реєстрації за кордоном, а ОСОБА_12 - на АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 у заяві, наданій голові опікунської ради Степаняку Б.І., зазначила, що не бажає та за станом здоров`я не може здійснювати обов`язки опікуна над сином ОСОБА_3 
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у заявах, поданих голові опікунської ради ОСОБА_15 , відмовилися здійснювати обов`язки опікуна над ОСОБА_3 , покликаючись на відсутність такої можливості.
ОСОБА_5 у заяві, наданій голові опікунської ради ОСОБА_15 , відмовилася здійснювати опіку над ОСОБА_3 через виховання малолітніх дітей.
Відповідно до довідок КПН «5-А міська клінічна поліклініка м. Львова» від 13.06.2024 року та КНП «Городоцька центральна лікарня» від 12.06.2025 року ОСОБА_1 здоровий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не числиться.
Згідно витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , станом на 11.06.2024 року не знятої чи непогашеної судимості не має.
Із довідки №01-9/1349, виданої 30.04.2024 року начальником Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації Львівської області І.Гуменюк, убачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні та йому з 01.04.2024 року по 30.09.2024 року призначено щомісячну грошову допомогу як особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради з заявою про призначення його опікуном над братом ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю ІІ групи через психічне захворювання та потребує опіки.
Відповідно до витягу з протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області від 21.06.2024 року під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.06.2024 року заслухано голову опікунської ради ОСОБА_15 та вирішено клопотати перед виконавчим комітетом Городоцької міської ради про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , 1973 року народження.
Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівського району Львівської області від 21.06.2024 року, опікунська рада вирішила клопотати перед Городоцьким районним судом про визнання недієздатним ОСОБА_3 , 1973 року народження та призначення його опікуном брата ОСОБА_1 , 1983 року народження з тих підстав, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання безтерміново, внаслідок психічного розладу, встановленого психіатричною МСЕК №2 від 18.12.2018 року, довідка серії ААА № 822530, потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги.
Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 175 від 27.06.2024 року затверджено висновок опікунської ради про можливість виконувати обов?язки опікуна громадянином ОСОБА_1 над ОСОБА_3 . 
06.02.2025 ОСОБА_1 звернувся з заявою до опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради щодо звернення до суду з поданням про призначення його опікуном ОСОБА_3 , покликаючись на висновок судово-психіатричної експертизи Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №49 від 13.01.2025 року.
Згідно витягу з протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області від 21.02.2025 року під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.02.2025 року заслухано голову опікунської ради Степаняка Б.І. та вирішено клопотати перед виконавчим комітетом Городоцької міської ради про надання суду подання опікунської ради щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , 1973 року народження. 
25.02.2025 року подання опікунської ради щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , 1973 року народження, розглянуто виконавчим комітетом при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області та прийнято рішення № 41 «Про надання суду подання опікунської ради щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 . 
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №49 від 13.01.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким психічним розладом - недиференційованою шизофренією, безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері, у розумово відсталої особи. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Встановивши, що ОСОБА_3 має тяжкий психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим він потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання його недієздатним.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначенні його опікуном над недієздатним  ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку опікунської ради від 21.06.2024 року та подання опікунської ради від 25.02.2025 року можливе призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , однак ні висновок, ні подання, які за своїм змістом є аналогічними, не містять мотивувальної частини, що унеможливлює перевірку питання законності та обгрунтованості прийнятого рішення, при цьому такі не містять будь-яких обґрунтувань чи мотивів з покликанням на докази про доцільність призначення саме ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , а також інформації про відсутність інших осіб, які б могли здійснювати догляд та виконувати обов?язки опікуна, та про неможливість виконання обов?язків опікуна іншими родичами, які перебувають у родинних відносинах з ОСОБА_3 та разом з ним проживають. Відтак, суд вважав недоведеним той факт, що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 відповідатиме інтересам останнього, а ОСОБА_3 матиме можливість належним чином здійснювати покладені на нього обов`язки опікуна з урахуванням того, що заявник є особою призовного віку, а отже, в період воєнного стану конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням ОСОБА_1 бути опікуном недієздатного за наявності інших осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з ОСОБА_3 , оскільки докази про неможливість здійснення ними обов`язків опікуна щодо ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутні.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає встановленим обставинам та зібраним у справі доказам. 
При цьому, колегія суддів враховує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.
Згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.
Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку з заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введення в державі воєнного стану та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.
При цьому на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин наявності в останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.
Доводи скарги щодо неврахування судом першої інстанції висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівського району Львівської області від 21.06.2024 року та подання опікунської ради від 25.02.2025 року про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 колегією суддів до уваги не беруться, оскільки наданий органом опіки та піклування висновок та подання опікунської ради не містять належного обґрунтування необхідності призначення опікуном ОСОБА_3 саме ОСОБА_1 .
При цьому, висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівського району Львівської області від 21.06.2024 року та подання опікунської ради від 25.02.2025 року мають лише рекомендаційний характер та підлягають оцінці судом в сукупності з іншими наявними у справі доказами. 
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. 

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 07 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 13 березня 2026 року.

Головуючий: Н.П. Крайник 

Судді: Я.А. Левик 

М.М. Шандра