номер провадження справи 19/119/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 Справа № 908/2167/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Давиденко І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/2167/25
за позовом: Павлівської сільської ради (70005, Україна, Запорізький р-н, Запорізька обл., с. Павлівське, вул. Залізнична, буд. 28, ідентифікаційний код 04353285)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69063, Україна, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35 ідентифікаційний код 42093239)
про визнання недійсними додаткових угод, стягнення коштів
без виклику учасників справи
ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. №2359/08-07/25 від 15.07.2025) Павлівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про визнання недійсними додаткових угод Договору №171 від 27.01.2021 року про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу, укладеного Павлівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» : №1 від 26.02.2021 року, №2 від 19.08.2021 року, №3 від 23.09.2021 року, №4 від 20.10.2021 року, №5 від 28.10.2021 року, №6 від 22.11.2021 року, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на користь Павлівською сільською радою 43772,92 грн безпідставно набутих коштів. 
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що укладеними додатковими угодами до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 171 від 27.01.2021, на думку позивача, вартість електроенергії збільшено з 3,19 грн до 4,65 грн за 1 кВт/год, що призвело до підвищення ціни, визначеної основним договором, з одночасним зменшенням обсягів її постачання з 97 707 кВт/год до 83 140 кВт/год, що суперечить вимогам п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/2167/25 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.
Ухвалою суду від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2167/25, присвоєно справі номер провадження 19/119/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
06.08.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про продовження строку для подання відзиву на позову заяву.
Ухвалою суду від 07.08.2025 задоволено заяву ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, продовжено ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» строк для подання відзиву у справі №908/2167/25 до 14 серпня 2025 року включно.
Від ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» до суду надійшов відзив, сформований у підсистему «Електронний суд» 14.08.2025, відповідно до якого відповідач в повному обсязі не визнає позовних вимог, заперечення обґрунтовує наступним.
Відповідач вказує, що укладаючи оспорювані Додаткові угоди №№1-6 споживач Павлівська сільська рада не мала та не подавала електропостачальнику зауваження чи заперечення щодо їх змісту. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Відповідач по справі своєчасно та у встановлені договором та законом строки надавав Замовнику документи та докази необхідності укладання оскаржуваних додаткових угод.
Як вказує відповідач, Павлівська сільська рада, як Замовник закупівлі приймала зазначені документи та не вимагаючи додаткових доказів та не повертаючи документи з відмовою у прийнятті, приймала рішення про необхідність укладання додаткових угод. 
Відповідач вважає, що позовна заява не містять жодного належного та допустимого доказу, а ні вини, а ні її ступеня відповідно до інших осіб, саме ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» у ніби-то безпідставній витраті з бюджету суми коштів у розмірі 43 772,92 грн.
За твердженням ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», специфіка електричної енергії, як товару, полягає в тому, що її споживання відбувається постійно та безперервно, а законодавець зазначає, що підвищення ціни до 10% є можливим у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. 
На думку відповідача, враховуючи специфіку ринку електричної енергії та його особливості, Закон не встановлює обмеження щодо строків зміни ціни. Тобто підвищення цін на електроенергію може здійснюватися пропорційно збільшенню ціни на ринку, так часто, як це потрібно, але не більше ніж до 10% щоразу. Отже, сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов.
Також ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» стверджує, що правовідносини сторін, пов`язані із сферою публічних закупівель, в силу частини четвертої статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі», регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом, тому суди, розглядаючи справи, пов`язані зі сферою публічних закупівель, повинні виходити із Закону України «Про публічні закупівлі» в цілому, адже положеннями статті 44 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачена відповідальність за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, і така відповідальність жодною статтею Закону України «Про публічні закупівлі» не покладена на постачальника як суб`єкта господарювання, метою діяльності якого є отримання прибутку, а не понесення збитків за додатковими угодами (які в подальшому визнаються недійсними), які укладаються за згодою керівника споживача, при повному розумінні останнім правових наслідків укладення та підписання таких додаткових угод. Зміна умов договору відбувається за погодженням сторін, а отже, оцінка достатності підстав для внесення змін до договору належала саме до компетенції сторін, як постачальника так і споживача (замовника). Законодавець, встановлюючи контролюючим органам права та обов`язки щодо здійснення контролю законності проведення закупівель передбачає, відповідальність за порушення проведення закупівель саме для Замовників (уповноважені особи, службові (посадові) особи замовників, службові (посадові) особи та члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів) таких закупівель. 
Відповідач вказує, що Споживач здійснив оплату за договором за фактично спожитий обсяг електричної енергії, яка є специфічною товарною продукцією оскільки Постачальник не має можливості технічно постачити електричну енергію Споживачу у більшій кількості ніж фактично спожито останнім. Як вбачається з Додаткових угод, Позивачем фактично був спожитий той обсяг електричної енергії який зазначений в додаткових угодах. Додаткові угоди до Договору в частині внесення змін до Договору щодо зменшення обсягів закупівлі в порядку п.1 ч. 5 ст. 41 ЗУ “Про публічні закупівлі” ніким не оскаржувалися. За таких обставин, на думку відповідача, сторона Позивача помилково прийшла до висновку щодо можливості застосування до подібних спірних правовідносин норми ст. 1212 ЦК України, вважаючи що Відповідачем безпідставно набуті грошові коштів в розмірі 43772,92 грн, оскільки додаткові угоди до Договору укладені з дотриманням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону.
ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» вважає експертні висновки Запорізької торгово-промислової палати, на підставі яких було укладено Додаткові угоди до Договору № 171 від 27.01.2021, такими, що повністю відповідають вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» та рекомендаціям Мінекономіки, а саме: відображають коливання ціни на ринку електричної енергії «на добу наперед», що з початку функціонування ринку електричної енергії (з 01.07.2019) використовується, як орієнтир (індикатор) для укладення правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії. 
За твердженням відповідача, Додаткові угоди до Договору № 171 від 27.01.2021 укладені з дотриманням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону. 
Як вказує у відзиві відповідач, обсяги постачання електричної енергії не можуть відрізнятись від обсягів спожитої електроенергії і такі обсяги фіксуються відповідними засобами комерційного обліку (встановленому, повіреному та взятому на облік оператором
системи розподілу). Таким чином. у разі відсутності планових або аварійних відключень, або відключень через наявність заборгованості за електроенергію, Постачальник жодним чином не має можливості вплинути на обсяги споживання електроенергії Споживачем. Доказів того, що споживання здійснено у менших обсягах або взагалі не здійснено Позивач зі свого боку не надав. Єдиним доказом (аргументом) Позивача , на думку відповідача, є посилання на висновки Верховного Суду України. 
Також до суду від ТОВ «Запоріжжялектропостачання» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
Ухвалою суду від 21.08.2025 зупинено провадження у справі № 908/2167/25 за позовом Павлівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 43772,92 грн до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 касаційну скаргу ТОВ «Енергетичне партнерство» залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 та рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 у цій справі залишено без змін.
Ухвалою суду від 11.02.2026 провадження у справі поновлено.
У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).
Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/2167/25 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 12.03.2026.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2021 року між Павлівською сільською радою (далі за текстом – Позивач, Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі за текстом – Відповідач, Постачальник) укладеного договір №171 про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу.
Відповідно п.2.1 Договору, сторонами визначено, що постачальник зобов`язався постачати споживачу код ДК 021:2015-09310000-5 – Електричну енергію (електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок позивача, а позивач зобов`язався прийняти та оплатити цю електричну енергію, на умовах Договору.
Згідно з п. 2.2 Договору, договірні обсяги закупівлі електричної енергії за цим Договором визначені в Додатку №1 до Договору.
Додатком № 1 до Договору визначено очікуванні обсяги споживання електричної енергії на 2021 рік, всього 97,707 тис. кВт/год.
Відповідно до п. 5.1. Договору, загальна вартість Договору становить 259 737,78 грн, крім того ПДВ – 51947,55 грн, разом з ПДВ 311 685,33 грн.
Пунктом 5.2. Договору визначено, що ціна за 1 кВт.год електроенергії за цим Договором становила 2.66 грн без ПДВ , ПДВ – 0,53 грн, разом з ПДВ – 3,19 грн та складається з закупівельної ціни на ринку електричної енергії, регульованого тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого у встановленому порядку, тарифу на послугу з розподілу електричної енергії, тарифу (маржі) постачальника електричної енергії. 
У відповідності до п.5.4. Договору, сторони обумовили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зменшення обсягів закупівель, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача, а також у випадку зменшення обсягу споживчої потреби товару. В такому випадку ціна зменшується в залежності від зміни таких обсягів.
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. 
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; 
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/ або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; 
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Пунктом 5.5. Договору визначено, що у разі необхідності зміни істотних умов Договору, в тому числі зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку та/або зміни регульованої ціни (тарифу), Сторона ініціатор такої зміни зобов`язана підготувати та направити на погодження іншій стороні проект змін до цього Договору у формі додаткової угоди. Зміни до договору про закупівлю оформлюються в такій самій формі, що й договорів про закупівлю, а саме у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди. 
У відповідності до п.7.2.4. Договору визначено, що постачальник зобов`язаний публікувати на офіційному веб – сайті детальну інформацію про зміну ціни електричної енергії за 20 днів до введення її в дію. 
Пунктом 14.2. Договору визначено, що постачальник має повідомити про зміну будь- яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь - яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.
Строк (термін) поставки (передачі) товарів до 31.12.2021 ( п. 3.1 Договору).
Додатковою угодою № 1 від 26.02.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 93281,89 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 2,80 грн без ПДВ, ПДВ 0,56 грн, разом з ПДВ – 3,36 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-7224 від 15.02.2021 року.
Додатковою угодою № 2 від 19.08.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 89469 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 2,95 грн без ПДВ, ПДВ 0,59 грн, разом з ПДВ – 3,54 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-28 від 12.08.2021.
Додатковою угодою № 3 від 23.09.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 88836 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,10 грн без ПДВ, ПДВ 0,62 грн, разом з ПДВ – 3,72 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-178/1від 15.09.2021.
Додатковою угодою № 4 від 20.10.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 86143 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,40 грн без ПДВ, ПДВ - 0,68 грн, разом з ПДВ – 4,08 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-356 від 19.10.2021.
Додатковою угодою № 5 від 28.10.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 84402 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,63 грн без ПДВ, ПДВ - 0,73 грн, разом з ПДВ – 4,36 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-368 від 22.10.2021.
Додатковою угодою № 6 від 22.11.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 83140 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,88 грн без ПДВ, ПДВ - 0,77 грн, разом з ПДВ – 4,65 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-540 від 17.11.2021.
Додатковою угодою № 7 від 28.12.2021 сторонами погоджено наступні зміни до Договору: 
1. Викласти Розділ 2 «Предмет Договору» в наступній редакції: « 2.1. За Договором Постачальник продає електричну енергію загальною кількістю 96545 кВт.год, у т.ч. на 2021 рік – 83140 кВт/год., на 2022 рік- 13405 кВт.год., найменування предмету закупівлі згідно ДК 021:20215-09310000-5 Електрична енергія (Електрична енергія (універсальна послуга)) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснюється інші платежі згідно з умовами цього договору.
2.2 Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреби у електроенергії.».
2. Викласти п.5.1 Розділу 5 «Ціна, порядок обліку і оплата електричної енергії» договору, у наступній редакції: 
« 5.1 Загальна вартість цього Договору становить без ПДВ – 311685,33 грн, крім тог ПДВ- 20 % - 62337,06 грн, разом з ПДВ 374022,39 грн: в тому числі:
- на 2021 рік – без ПДВ – 259737,78 грн, крім того ПДВ 20% -51947,55 грн, разом з ПДВ – 311685,33 грн.
- - на 2022 рік –без ПДВ 51947,55 грн, крім того ПДВ - 20% - 10389,51грн, разом з ПДВ – 62337,06 грн.
3. Викласти п. 14.1 Розділу 14 «Строк дії Договору та інші умови договору», у наступній редакції: 
- « 14.1 Договір набуває чинності 01.01.2021 та діє до 31.03.2022, а в частині розрахунків діє до повного виконання Сторонами взяти на себе зобов`язань за цим Договору
- 5. Всі інші умови Договору залишаються без змін і обов`язкові до виконання Сторонами. 
Внаслідок укладення додаткових угод №1-6 ціну за 1 кВт*год електричної енергії збільшено з 3,19 грн до 4,65 грн, тобто на 1,46 грн (на 45,77 % від первинної ціни), та зменшено кількість товару зі 97707 кВт*год до 83706 кВт*год, що на 14001 кВт*год менше від обсягу, визначеного сторонами у договорі №171 від 27.01.2021.
Як встановлено судом, Павлівській сільській раді протягом 2021 року на підставі вказаного договору, ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» поставлено електричну енергію обсягом 83 706 кВт*год на загальну суму 310819,21 грн,
Поставлений обсяг електричної енергії за договором підтверджено актами прийому-передачі електричної енергії:
№1_А від 22.02.2021 за січень 2021 на 12 072 кВт*год; №2_А від 02.03.2021 за лютий 2021 на 9 722 кВт*год, № 3_А від 31.03.2021 за березень 2021 на 8 862 кВт*год; №4_А від 06.05.2021 за квітень 2021 гп 6933 кВт*год; №05_А від 03.06.2021 за травень 2021 на 4782 кВт*год; №06_А від 01.07.2021 за червень 2021 на 3829 кВт*год; №07_А від 03.08.2021 червень 2021 на 4029 кВт*год; №8_А від 01.09.2021 за серпень 2021 на 4258 кВт*год; №09_А від 04.10.2021 за вересень 2021 на 5323 кВт*год; №10_А від 01.11.2021 за жовтень 2021 на 6856 кВт*год; №11_А від 08.12.2021 за листопад 2021 на 8490кВт*год; №12_А від 24.12.2021 за грудень 2021 на 8550 кВт*год.
За договором Павлівська сільська рада на користь постачальника здійснила оплату на загальну суму 310819,21 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:
№54 від 22.02.2021 на суму 9352,56 грн, №5 від 22.02.2021 на суму 29 181,27 грн; №65 від 03.03.2021 на суму 10 405,92 грн; №6 від 03.03.2021 на суму 22 260, грн; 124 від 01.04.2021 на суму 8 715,84 грн; № №11 від 01.04. 2021 на суму 21 060,48 грн; №184 від 06.05.2021 на суму 7 086,24 грн; №17 від 06.05.2021 на суму 16 208,64 грн; №235 від 03.06.2021 на суму 4 5869,46 грн; № 23 від 03.06.2021 на суму 11 477,76 грн; №279 від 01.07.2021 на суму 3 850,56 грн №26 від 01.07. 2021 на суму 9 014,896 грн; №346 від 03.08.2021 на суму 4730,88 грн; №29 від 03.08.2021 на суму 8806,56 грн; №395 від 01.09.2021 на суму 4 869,26 грн; №33 від 01.09.2021 на суму 10 404,06 грн; №456 від 04.10.2021 на суму 5353,08 грн; №35 від 04.10.2021 на суму 14 448,43 грн; №513 від 01.11.2021 на суму 9805,36 грн; №41 від 01.11.2021 на суму 20 059,38 грн; №574 від 08.12.2021 на суму 13 302,19 грн; №614 від 24.12.2021 на суму 10 255,98 грн; №42 від 08.12.2021 на суму 26 227,25 грн; №44 від 24.12.2021 на суму 29 552,82 грн.
Позивач зазначає, що додаткові угоди №1-6 укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, оскільки призвели до збільшення ціни за одиницю товару від ціни, визначеної у договорі №171 від 27.01.2021, на 45,77%, що є підставою для визнання їх недійсними.
З огляду на викладене, сума перерахованих коштів постачальнику за поставлену електричну енергію мала б становити 267046,3 грн (83706*3,19 = 267046,3). Фактично Павлівською сільською радою сплачено 310819,21 грн.
Позивач зазначає, що на підставі недійсних додаткових угод №1-6 протягом строку дії договору на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» зайво сплачено бюджетних коштів на загальну суму 43 772,92 грн (310818,21 – 267046,3), які підлягають стягненню з ТОВ «Запоріжжяелектропостачання».
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Як встановлено судом, за результатами відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель “Prozorro”, 27.01.2021 р. між Павлівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 171 (далі - Договір).
Відповідно п.2.1 Договору, сторонами визначено, постачальник зобов`язався постачати споживачу код ДК 021:2015-09310000-5 – Електричну енергію (електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок позивача, а позивач зобов`язався прийняти та оплатити цю електричну енергію, на умовах Договору.
Згідно з п. 2.2 Договору, договірні обсяги закупівлі електричної енергії за цим Договором визначені в Додатку №1 до Договору.
Додатком № 1 до Договору визначено очікуванні обсяги споживання електричної енергії на 2021 рік всього 97,707 тис. кВт/год.
Відповідно до п. 3.3 Договору. Строк (термін ) поставки товарів: до 31.12.2021 року. 
Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за постачання електричної енергії, крім передбаченої умовами цього Договору(п.3.3 Договору). 
Відповідно до п. 5.1. Договору, загальна вартість Договору становить 259 737,78 грн, крім того ПДВ – 51947,55 грн, разом з ПДВ 311 685,33 грн.
Пунктом 5.2. Договору визначено, що ціна за 1 кВт.год електроенергії за цим Договором становила 2,66 грн без ПДВ, ПДВ – 0,53 грн, разом з ПДВ – 3,19 грн та складається: з закупівельної ціни на ринку електричної енергії; регульованого тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого у встановленому порядку; тарифу на послугу з розподілу електричної енергії; тарифу (маржі) постачальника електричної енергії. 
Пунктом 5.3 Договору визначено, що умови цього Договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю) переможця процедури закупівлі.
У відповідності до п.5.4. Договору, сторони обумовили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зменшення обсягів закупівель, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача, а також у випадку зменшення обсягу споживчої потреби товару. В такому випадку ціна зменшується в залежності від зміни таких обсягів.
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. 
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; 
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/ або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; 
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Пунктом 5.5. Договору визначено, що у разі необхідності зміни істотних умов Договору, в тому числі зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку та/або зміни регульованої ціни (тарифу), Сторона ініціатор такої зміни зобов`язана підготувати та направити на погодження іншій стороні проект змін до цього Договору у формі додаткової угоди. Зміни до договору про закупівлю оформлюються в такій самій формі, що й договорів про закупівлю, а саме у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди. 
Додатковою угодою № 1 від 26.02.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 93281,89 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 2,80 грн без ПДВ, ПДВ 0,56 грн, разом з ПДВ – 3,36 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-7224 від 15.02.2021 року.
Додатковою угодою № 2 від 19.08.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 89469 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 2,95 грн без ПДВ, ПДВ 0,59 грн, разом з ПДВ – 3,54 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-28 від 12.08.2021.
Додатковою угодою № 3 від 23.09.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 88836 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,10 грн без ПДВ, ПДВ 0,62 грн, разом з ПДВ – 3,72 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-178/1від 15.09.2021.
Додатковою угодою № 4 від 20.10.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 86143 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,40 грн без ПДВ, ПДВ - 0,68 грн, разом з ПДВ – 4,08 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-356 від 19.10.2021.
Додатковою угодою № 5 від 28.10.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 84402 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,63 грн без ПДВ, ПДВ - 0,73 грн, разом з ПДВ – 4,36 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-368 від 22.10.2021.
Додатковою угодою № 6 від 22.11.2021 сторонами погоджено зменшення обсягу закупівлі електричної енергії до 83140 кВт*год та визначено ціну за 1 кВт/год електричної енергії в розмірі 3,88 грн без ПДВ, ПДВ - 0,77 грн, разом з ПДВ – 4,65 грн.
Необхідність укладення зазначеної угоди вмотивована підвищенням цін з посиланням на Експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-540 від 17.11.2021.
Так, додатковими угодами № 1, 2, 3, 4, 5, 6до договору ціну електричної енергії за 1 кВт*год. збільшено з 3,19 грн до 4,65 грн, що призвело до значного підвищення ціни, а саме на 45,77 % від ціни, визначеної основним договором, з одночасним зменшенням обсягів її постачання з 97707 кВт/год до 83706 кВт/год або на 14001кВт/год.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення зазначених додаткових угод до договору, на думку позивача, вартість 1кВт/год електроенергії зросла з 3,19 грн до 4,65 грн, тобто на 1,46 грн (на 45,77 % від первинної ціни ), та зменшено кількість товару зі 97707 кВт*год до 83706 кВт*год, що на 14001 кВт*год менше від обсягу, визначеного сторонами у договорі №171 від 27.01.2021, що суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Як передбачено ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.
За приписами ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.
При вирішенні спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 920/330/18 від 18.06.2019 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частинами 1, 3, 5 ст. 180 ГК України (в редакція, чинній час нас виникнення спірних правовідносин) визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.
Як передбачено ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення», вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод). Тобто закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Водночас підвищення більш як на 10% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця (постанова об`єднаної палати Верховного Суду у від 18.06.2021 р. у справі № 927/491/19).
Аналогічна правова позиція також викладалась у постановах Верховного Суду від 19.07.2022 р. у справі № 927/568/21, від 09.06.2022 р. у справі № 927/636/21, від 31.05.2022 р. у справі № 927/515/21, від 25.11.2022 р. № 927/563/20, від 21.11.2025 № 920/19/24.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Отже, згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:
-збільшення ціни за одиницю товару до 10 %;
-збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;
-така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
-така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;
-обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція "не частіше ніж один раз на 90 днів" фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %.
В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 р. у справі № 922/2321/22, від 21.11.2225 у справі № 920/19/24.
Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIяк у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIу редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.
Як зазначено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10 % (п.139 Постанови).
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю (п. 140 Постанови ВПВС від 21.11.20225 у справі № 920/19//24).
Однак, додатковими угодами № 1, 2, 3, 4, 5, 6 ціну електричної енергії було збільшено на понад 10% та загалом на 45,77%, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова Верховного Суду від 12.02.2020 р. у справі № 913/166/19).
Разом з тим, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
Разом з цим, внесення таких змін до основного договору без належного обґрунтування коливання ціни на ринку є підставою для визнання правочинів, якими підвищується ціна, - недійсними.
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.
Таким чином, суд враховує, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Параграфом 1 глави 5 розділу І ГПК України унормовані основні положення про докази. При цьому суд виходить із того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку.
У відповідності до п.5.4. Договору, сторони обумовили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю( п. 2) та зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».(п.8). 
Відповідно до п. 5.5 Договору, у разі необхідності зміни істотних умов Договору, в тому числі зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку та/або зміни регульованої ціни (тарифу), Сторона ініціатор такої зміни зобов`язана підготувати та направити на погодження іншій стороні проект змін до цього Договору у формі додаткової угоди. Зміни до договору про закупівлю оформлюються в такій самій формі, що й договорів про закупівлю, а саме у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди. 
Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (п. 134 постанови Верхового Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №927/491/19).
Чинне законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ч. 5 ст. 41 Закону дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціями, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).
У роз`ясненнях Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 р. № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю", наданих відповідно до пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого Указом Президента України від 31.05.2011 р. № 634/2011, визначено, що внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.
Крім цього, у наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" документах не міститься доказів на підтвердження пропорційного зростання ціни на товар на ринку, з урахуванням періоду дії попередньої додаткової угоди.
Вищевказані документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності їх зростання, у них відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Експертні висновки №ОИ-178/1 від 15.09.2021, №ОИ-7224 від 15.02.2021, №ОИ-356 від 19.10.2021, №ОИ-368 від 22.10.2021, №ОИ-540 від 17.11.2021 та № ОИ-28 від 12.08.2021 Запорізької торгово-промислової палати не є належним доказом коливання ціни на електричну енергію, оскільки вказаний документ лише констатує рівень середньозважених цін купівлі продажу електричної енергії на певні місяці року та не доводить її коливання. У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).
Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).
В свою чергу, коливання ціни товару на ринку кожного разу при укладенні оспорюваних додаткових угод №1 від 26.02.2021, №2 від 19.08.2021, №3 від 23.09.2021, №4 від 20.10.2021, №5 від 28.10.2021, №6 від 22.11.202 сторонами договору належним чином не обґрунтовано та об`єктивно не підтверджено
Таким чином, необхідність внесення зазначених змін не можна вважати обґрунтованим та таким, що підтверджено належними доказами.
Отже додатковими угодами № №1, 2, 3, 4, 5, 6 до договору передбачено підвищення цін на електричну енергію на 45,77%, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10%, а також за відсутності належного документального обґрунтування, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.01.2021 р. № 171 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно доводів відповідача на недоведеність позивачем порушення його прав саме відповідачем, укладення додаткових угод та їх підписання за взаємною згодою сторін, при повному розумінні позивачем правових наслідків укладення та підписання таких додаткових угод, суд зазначає таке.
Як було наголошено вище, при задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що внаслідок укладання сторонами спірних додаткових угод № 1-6 до Договору збільшилась вартість електричної енергії, внаслідок чого ціна за одиницю товару зросла з 3,19 з ПДВ до 4,65 грн, а також у зв`язку з такими діями обсяг поставленої електроенергії скоротився.
Оскільки відповідач документально не підтвердив коливання ціни за одиницю товару у відповідності до приписів пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», суд дійшов висновку, що збільшення ціни за одиницю товару на підставі оспорюваних додаткових угод призвело до переплати бюджетних коштів.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в уже згаданих постановах від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 предметом оскарження у яких також були додаткові угоди до договору, якими суттєво збільшено ціну за одиницю товару, що, як вважав прокурор, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів та нівелювання результатів тендерної закупівлі.
Разом з тим, слід звернути увагу на те, що спірним питанням у цій справі було відповідність закону оскаржуваних додаткових угод, тоді як питання відповідальності службових (посадових) осіб позивача за порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» не є предметом вирішення цього спору, а тому відповідача в частині необхідності покладення відповідальності за укладення спірних додаткових осіб на таких осіб визнаються безпідставними та відхиляються.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у подібній справі № 916/2536/22, наведено такі висновки:
« 8.54. Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому, така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір.
8.55. Саме з метою запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника, законодавець вказав у статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» можливість сторін договору змінити його умови шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, враховуючи при цьому і інтереси покупця та запобігаючи безпідставному та необґрунтованому збільшенню ціни товару.
8.56. Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
8.57. Приймаючи участь у відкритих торгах, пропонуючи найнижчу ціну, уклавши Договір, Товариство діяло самостійно, ініціативно та на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
8.58. Слід зазначити, що перемога у тендері та укладення договору з однією ціною за товар та її подальше підвищення (за умовами додаткової угоди №2 на 16,41 %; за умовами додаткової угоди №3 на 25,771 %; за умовами додаткової угоди №4 - на 38,4 %; за умовами додаткової угоди №5 - на 49,5 %; за умовами додаткової угоди №6 - на 59,49 %.) шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод може мати ознаки та кваліфікуватись як нечесна та недобросовісна ділова практика.
8.59. Верховний Суд виходить з того, що, укладаючи договір поставки товару на певний строк, Товариство як продавець фактично гарантує можливість продати товар за узгодженою ціною та несе ризики зміни такої ціни».
Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, відповідач звертався до позивача та посилався на наявність документально підтверджених підстав для зміни ціни у Договорі про закупівлю у відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 41 України «Про публічні закупівлі». 
Як уже неодноразово було наголошено вище, задовольняючи позовні вимоги про визнання додаткових угод недійсними, суд виходить з недоведення відповідачем підстав для збільшення ціни проданого ним товару, що в результаті мало наслідком укладення спірних додаткових угод № 1-6 до Договору з порушенням пункту 2 частини п`ятої статті 41 України «Про публічні закупівлі».
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у подібній справі № 916/2536/22, стосовно покладення ризику збільшення ціни товару на продавця (постачальника) за умови недоведення останнім підстав для зміни умов договору у відповідності до положень статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Стосовно стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у розмірі 43772,92 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Правовим наслідком недійсності додаткових угод є втрата ними чинності з моменту їх укладення та повернення до редакцій договору № 171 від 27.01.2021 р., що передували підписанню відповідних додаткових угод.
Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як передбачено ст. 669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
За ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Згідно зі ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. Якщо повернення майна його відчужувачу не відновлює права позивача, то судом може бути застосований інший ефективний спосіб захисту порушеного права в рамках заявлених позовних вимог (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 р. у справі № 125/2157/19).
Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно договором, тобто і поставка товару, і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції укладеного договору.
Вбачається, що Павлівська сільська рада сплатила на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" 310819,21 грн за фактичними цінами (тарифами), встановленими на підставі додаткових угод № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 які підлягають визнанню недійсними.
При цьому, Павлівська сільська рада мала сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" 267046,30 грн за фактичною ціною (тарифом), встановленим на підставі Договору № 171 від 27.01.2021.
Таким чином, внаслідок підвищення цін на електричну енергію на підставі додаткових угод, які визнаються судом недійсними, Павлівська сільська рада надмірно сплатило (за рахунок бюджетних коштів) Товариству з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" 43 772,90 грн, відтак на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України має право вимагати від постачальника електричної енергії повернення вказаної суми.
Відповідно до частини 1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).
У даному контексті слід зауважити, що з урахуванням встановленої судом недійсності додаткових угод № 1-6 до договору №171 від 27.01.2021, останні не породжують будь-яких правових наслідків, а відтак, правовідносини між відповідачами у частині, зокрема, ціни електричної енергії, поставленої за договором №171 від 27.01.2021, регулюються умовами означеного договору, за якими Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжжяелектропостачання” було зобов`язано поставити Павлівській сільській раді 97707 кВт/год електричної енергії за ціною 3,19 грн за 1 кВт/год із урахуванням ПДВ.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зроблено висновок, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України (п. 75). З урахуванням викладеного, Великою Палатою Верховного Суду сформовано правовий висновок, згідно якого додаткові угоди, укладені з порушенням вищезазначеного законодавства, підлягають визнанню судом недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між сторонами регулюються договором, а грошові кошти є такими, що були безпідставно одержані постачальником електричної енергії, підстава їх набуття відпала, у зв`язку з чим вони підлягають поверненню на підставі ст. ст. 216, 1212 ЦК України.
За тарифом встановленим Договором ціна за 1 кВт*год складає 3,19 грн, загальна кількість поставленої позивачу електроенергії за період січень – грудень 2021 становить 83706 кВт*год. 
Таким чином, за поставлені 83 706 кВт*год мало бути сплачено 267046,30 (83706 х 3,19), а було сплачено 310819,21 грн, тобто безпідставно сплачено 43772,92 грн (310819,21-267046,30 = 43 772,92).
Оскільки Павлівською сільською радою сплачено на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» кошти за спожиту електричну енергію у розмірі 310819,21грн, грошові кошти в сумі 43 772,92 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає нормам ст.ст.216, 1212 ЦК України.
Водночас, відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у Вільнянському районі Запорізької області від 06.05.2025 №02-12-06 оплата електричної енергії за договором здійснювалась за кошти обласного бюджету.
Оскільки Павлівська сільська рада спожила електричну енергію за рахунок обласного бюджету, то сума в розмірі 43772,92 грн, безпідставно одержаних відповідачем підлягає стягненню на користь позивача.
Отже суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у розмірі 43772,92 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).
Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається відповідача.
Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсними додаткові угоди до договору № 171 від 27.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Павлівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Запоріжжяелектропостачання”, а саме: № 1 від 26.02.2021 року, №2 від 19.08.2021 року, №3 від 23.09.2021 року, №4 від 20.10.2021 року, №5 від 28.10.2021 року, №6 від 22.11.2021 року.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжяелектропостачання” (вул. Олександрівська 35, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, Україна, ідентифікаційний код 42093239) на користь Павлівської сільської ради (70005, Україна, Запорізький р-н, Запорізька обл., с. Павлівське, вул. Залізнична, буд. 28, ідентифікаційний код 04353285) грошові кошти у розмірі 43772,92 грн (сорок ти тисячі сімсот сімдесят дві гривні 92 коп.), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 16956,80 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 80 коп.).
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
У зв`язку з постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці, рішення складено та підписано 30.03.2026.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.