ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5603/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року (суддя Чернова Жанна Миколаївна) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до  НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ Військова частина НОМЕР_1 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.10.2023 № 729-ОС (зі змінами відповідно до наказу Начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ від 17.05.2024 № 668-ОС) в частині продовження дії контракту понад встановлені строки на період дії воєнного стану з 01.09.2023 сержанту ОСОБА_1 ; визнати протиправними дії НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, військова частина НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «ж» пункту 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу») у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану; зобов`язати НОМЕР_2 мобільний прикордонний загон Державної прикордонної служби України, військова частина НОМЕР_1 задовольнити рапорт ОСОБА_1 від 02.03.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «ж» пункту 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу») у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану та звільнити його з військової служби.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.10.2023 № 729-ОС (зі змінами відповідно до наказу Начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ від 17.05.2024 № 668-ОС) в частині продовження дії контракту понад встановлені строки на період дії воєнного стану з 01.09.2023 сержанту ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України Військова частина НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 02.03.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «ж» пункту 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану. Зобов`язано НОМЕР_2 мобільний прикордонний загон Державної прикордонної служби України Військова частина НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 02.03.2025 про звільнення з військової служби, з урахуванням висновків суду. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що на час продовження ОСОБА_1 військової служби строком на шість місяців з 02.03.2023 по 02.09.2023 за контрактом згідно з наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПСУ від 29.12.2022 № 637-ОС законодавець у Положенні № 1115/2009 допускав можливість продовження військової служби за контрактом на визначений строк, а не лише до закінчення воєнного стану. Інше тлумачення правових норм з огляду на приписи абз. 6 п. 20 Положення № 1115/2009 нівелювало б запроваджену законодавцем передбачену п.п. «ж» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII підставу звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку дії контракту.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Вказує, що на момент спірних правовідносин пп. «ж» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII не існувало, вказані обставини не були враховані судом першої інстанції
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 02.09.2022 вперше уклав строковий контракт з Державною прикордонною службою України про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу зі строком дії з 02.09.2022 по 01.03.2023 (а.с. 11-12).
Відповідно до витягу з наказу Начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02.09.2022 № 415-ОС солдата ОСОБА_1 , з яким укладений контракт про проходження громадянами України військової служби Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу строком на 6 (шість) місяців, з 02 вересня 2022 року прийнято на військову службу за контрактом (а.с. 13).
ОСОБА_1 22.12.2022 уклав новий строковий контракт з Державною прикордонною службою України про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу зі строком дії з 02.03.2023 по 01.09.2023 (а.с 14-15).
Згідно з наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПСУ від 29.12.2022 № 637-ОС ОСОБА_1 було продовжено військову службу за новим контрактом строком на 6 місяців з 02.03.2023 (а.с. 16).
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.03.2023 № 43-ОС молодшого сержанта ОСОБА_1 зарахованого наказом Адміністрації ДПСУ від 06.03.2023 № 297-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 11.03.2023 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення (а.с. 17). 
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 220-ОС від 12.05.2023 молодший сержант ОСОБА_1 призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії – номер обслуги другої групи розвідки відділення повітряної розвідки та ударних безпілотних повітряних суден розвідувальної прикордонної застави четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування (а.с. 18).
Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.10.2023 № 729-ОС, продовжено дію контракту понад встановлені строки сержанту ОСОБА_1 до оголошення демобілізації, з 01.09.2023. Підстава: Указ Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 (а.с. 20).
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.05.2024 № 668-ОС внесено зміни: пункт 1.43 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.10.2023 № 729-ОС щодо продовження дії контракту понад встановлені строки викладено в наступній редакції: «Продовжити дію контракту понад встановлені строки сержанту ОСОБА_1 з 01.09.2023 на період дії воєнного стану. Підстава: Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022» (а.с. 21).
Наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону № 862-ОС від 25.06.2024 ОСОБА_1 був призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії – номера обслуги першого відділення розвідки розвідувальної прикордонної застави четвертої комендатури швидкого реагування (а.с. 19).
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ № 1641-ОС від 29.11.2024 сержанту ОСОБА_1 призупинено військову службу на підставі внесення відомостей до ЄРДР від 26.11.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини) (а.с. 24).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 222-ОС від 24.02.2025 сержанту ОСОБА_1 продовжено військову службу, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців (а.с. 25).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 243-ОС від 28.02.2025 сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії – кулеметника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної комендатури швидкого реагування (а.с. 26). 
ОСОБА_1 02.03.2025 подано рапорт про звільнення з військової служби на підставі п.п. «ж» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.
За результатами розгляду рапорту сержанта ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі п.п. «ж» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» повідомлено, що наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ від 14.10.2023 № 729-ОС ОСОБА_1 продовжено дію контракту понад встановлені строки з 01.09.2023 на період до оголошення демобілізації, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про введення воєнного стану». Відсутні підстави для звільнення. 
Не погодившись з відмовою у звільненні з військової служби, а також вважаючи протиправним наказ начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ від 14.10.2023 № 729-ОС (зі змінами відповідно до наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.05.2024 № 668-ОС) в частині продовження дії контракту понад встановлені строки на період дії воєнного стану з 01.09.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Щодо строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції постановив ухвалу від 18 липня 2025 року, якою визнав поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду у даній справі.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів встановила, що позивачем було подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що проходження військової служби особою, призваною до Збройних Сил України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з причин, пов`язаних з особистим статусом військовослужбовця та характером служби, на це вказав Верховний Суд у постанові від 29.11.2024 у справі № 120/359/24. Також позивач вказав про те, що йому не було доведено ні в якій формі про існування оскаржуваного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.10.2023 № 729-ОС. Цей наказ є триваючим і зачіпає права позивача по даний час. Вперше позивач дізнався про зміст наказу лише 19.06.2025. На момент прийняття наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.10.2023 № 729-ОС позивач відповідно Довідки, виданої Командиром військової частини НОМЕР_1 , від 02.11.2023 № 6/12, перебував у службовому відрядженні та приймав безпосередню участь у забезпечені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Харківської області з 08.07.2023 по дату видачі довідки. Тобто, в цей період позивач виконував бойові завдання та не мав ані часу, ані доступу до правової допомоги для відновлення свої порушених прав. Позивач 08.04.2024 отримав посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_4 , виданого Адміністрацією ДПСУ, що підтверджує, що позивач виконував бойові завдання та приймав безпосередню участь у забезпечені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф проти України. Крім того, як вбачається із первинної медичної картки невідкладної допомоги (форма 100) та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої НОМЕР_2 мобільним прикордонним загоном ДПСУ, сержант ОСОБА_1 10.09.2024 одержав мінно-вибухову травму у вигляді акубаротравми, закритої черепно-мозкової травми внаслідок вогневого ураження противника під час виконання бойового завдання, забезпечуючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф проти України. Тобто позивач, перебуваючи на посаді у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 швидкого реагування НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, весь час виконував бойові завдання, забезпечуючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф проти України.
Отже, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, виконував бойові завдання, перебував у відрядженні, на лікарняному внаслідок отриманої травми, що могло об`єктивно завадити вчасно звернутися до суду з цим позовом, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду у даній справі.
Щодо суті спірних правовідносин колегія суддів зазначає, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, а також Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в особливий період.
Пунктом 41 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (в редакції чинній на день прийняття оскаржуваного наказу), передбачено, що під час дії особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період, визначений пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.
Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 01.09.2023 - день закінчення дії контракту з ОСОБА_1 ) визначено підстави звільнення з військової служби.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: зокрема, під час проведення мобілізації та дії воєнного стану:
а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;
б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;
г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років; у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю; військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку; один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років; військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років; якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану; ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України).
Відповідно до пункту 2 частини 9 статті 23 Закону № 2232-ХІІ (в редакції станом на момент прийняття спірного наказу № 729-ОС від 14.10.2023) для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки: на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону; до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України; на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону. В особливий період, крім періодів мобілізації та дії воєнного стану, військова служба для військовослужбовців, строк контракту яких закінчився, може бути продовжена за новими контрактами на строки, визначені частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, враховуючи, що на момент закінчення дії контракту з позивачем діюче законодавство передбачало, що на період проведення мобілізації дія контракту продовжується понад встановлені строки, відповідач, приймаючи спірний наказ № 729-ОС від 14.10.2023, діяв на підставі та в межах закону. 
Щодо відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 02.03.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «ж» пункту 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII в редакції, чинній на день подання позивачем рапорту від 02.03.2025, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану: зокрема, у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану (пп. ж п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII).
Водночас суд звертає увагу, що правомірність наказу № 729-ОС, згідно з яким, з урахуванням змін, продовжено дію контракту понад встановлені строки сержанту ОСОБА_1 на період дії воєнного стану, підтверджена судом апеляційної інстанції в межах розгляду цієї справи. 
Відтак, відповідач правомірно відмовив у задоволенні рапорту позивача, адже строк дії контракту в даному випадку не може вважатися закінченим.
Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до ухвалення невірного рішення.
Відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. 

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в адміністративній справі № 280/5603/25 скасувати. 
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з 26 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 26 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров