ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України

17 лютого 2026 року  м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/22251/24 
Номер провадження: 22-ц/819/213/26

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,
суддів: Майданіка В.В., 
Склярської І.В.

секретар Олійник К.О.

учасники справи:

представник позивачів: адвокат Чекменьов Д.М.
представник відповідача: Дяченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чекменьова Дениса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 серпня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Рядчої Т.І., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Херсонської міської військової адміністрації про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У грудні 2024 року року позивачі звернулися до Херсонського міського суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача-1 ( ОСОБА_1 ) та батько позивача-2 ( ОСОБА_2 ) - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого права на прийняття в спадщини на майно належне померлому, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області. 30.06.2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Оніщенком Романом Олексійовичем позивачам було посвідчено заяви про прийняття спадщини за законом. Однак, роз`яснення щодо порядку прийняття спадщини з метою недопущення пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини надані не були. Вважаючи, що ці заяви вже є відкритою спадковою справою і не має пропущених законодавством строків позивачі сподівались на отримання свідоцтва про спадщину. Однак, коли позивачі повторно, в липні 2024 року, звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Оніщенка Романа Олексійовича їм надано усне роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. 22.07.2024 позивачі на підставі наявних нотаріально посвідчених заяв звернулись до Бучанської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, отримали письмове роз`яснення про відмову у відкритті спадкової справи, так як пропущені строки. Просять визначити їм додатковий строк тривалістю 3 місяці для відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що належним відповідачем у справі є Херсонська міська рада, а не Херсонська міська військова адміністрація.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Чекменьов Д.М., діючи в інтересах позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Апелянт вважає, що під час дії воєнного часу та за умови призначення у відповідній територіальній громаді військової адміністрації, саме вона має належні повноваження для представлення інтересів територіальної громади у суді.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду апеляційної інстанції, представник відповідача просить відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб 13.01.1995 року, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 .
Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 . 
Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого права на прийняття в спадщини на майно належне померлому, позивач-1 та позивач-2 звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області. 
30.06.2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Оніщенком Романом Олексійовичем позивачам було посвідчено заяви про прийняття спадщини за законом. 

22.07.2024 позивачі на підставі наявних нотаріально посвідчених заяв звернулись до Бучанської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, отримали письмове роз`яснення про відмову у відкритті спадкової справи, через пропущення строків.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним положенням процесуального закону не відповідає.

Щодо визначення належного відповідача в справі

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачем є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Таким чином, за загальними правилами цивільного судочинства, належним відповідачем в даній справі є відповідний орган, який представляє територіальну громаду за місцем відкриття спадщини. 
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. 
Згідно з ч. 1, 2, ст. 4 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII), на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. 
Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 19 вересня 2022 року № 658/2022 "Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області" (далі - Указ № 658/2022), на виконання Закону України "Про правовий режим воєнного стану" для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, створено Херсонську міську військову адміністрацію. 
Підпункт 12 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначає, що військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із здійснення управління майном, яке перебуває у комунальній власності відповідної територіальної громади (крім вирішення питань відчуження, у тому числі і шляхом приватизації комунального майна та надання комунального майна в оренду на строк понад один рік).
Пункт 5 частини 6 статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлює, що начальник військової адміністрації представляє відповідну військову адміністрацію та територіальну громаду у відносинах із державними органами, органами місцевого самоврядування, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, громадянами.
Згідно ст. 78 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради достроково припиняються з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної, військової адміністрації.
Враховуючи вищевикладені положення законодавчих актів, колегія суддів приходить до висновку, що повноваження Херсонської міської ради як представницького органу Херсонської міської територіальної громади - припинились з дати набрання чинності Указом Президента України від 19 вересня 2022 року № 658/2022 "Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області". З дати призначення начальника Херсонської міської військової адміністрації саме вона здійснює представництво Херсонської міської територіальної громади в умовах воєнного стану, у тому числі щодо управляння комунальним майном, до якого може перейти спадщина в разі визнання її відумерлою.
Таким чином, при поданні позовної заяви, позивачі правильно визначили належного відповідача в справі в особі Херсонської міської військової адміністрації.
Суд першої інстанції припустився помилки при визначенні належного відповідача у справі, при цьому не розглянувши позовні вимоги по суті, що є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового.

Щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі вказували, що у встановлений законодавством строк, а саме 30.06.2023 року вони звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області, яким було посвідчено заяви про прийняття спадщини за законом. Однак, спадкову справу нотаріус не відкрив, та не роз`яснив про порядок прийняття спадщини з метою недопущення пропуску шестимісячного строку.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем,
у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини;
2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини;
3) ці обставини визнані судом поважними.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог в даній справі, колегія суддів враховує, що позивачі у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, проте, за відсутності будь-яких ознак недобросовісності в своїх діях, вважаючи сам факт подання відповідної заяви достатнім для прийняття спадщини, не пересвідчилися у факті заведення спадкової справи та повторно звернулися із заявами поза строком, встановленим для прийняття спадщини. 
Враховуючи обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини на підставі частини третьої статті 1272 ЦК України.
Згідно ч.1ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чекменьова Дениса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Херсонської міської військової адміністрації про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 додатковий строк – три місяці з моменту ухвалення цієї постанови для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 17.02.2026 року.

Головуючий       С.В. Радченко

Судді         В.В. Майданік

І.В. Склярська