РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року 	справа № 580/249/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гайдаш В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
В провадженнні Черкаського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – відповідач), в якому позивачка просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оформлене листом 5593-4991/1-02/8-2300/25 датоване 29.05.2025 р. про відмову в перерахунку та виплаті пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” гр. ОСОБА_1 , згідно поданої заяви від 31 травня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, як потерпілій від Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” за період з 31 травня 2021 року по 29.10.2024 рік.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.05.2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області через Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян 12, із заявою про призначення пенсії за віком із його зменшенням на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як починаючи з грудня 1988 року і по даний час вона проживає у смт. Лисянка, яке рішенням КМУ УРСР від 23.07.1991 внаслідок аварії на ЧАЕС, відносилося до четвертої зони посиленого радіологічного контролю, а відповідно я більше 4 років проживала у зоні посиленого радіологічного контролю. Листом від 01.07.2021 року 2300-0215-8/38094 позивачу було повідомлено, що прийнято рішення від 07.06.2021 року 231650000895 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання. В подальшому рішенням Лисянського районного суду Черкаської області у справі 700/541/22 було встановлено факт її проживання у період з 30.12.1988 року по 13.02.1992 року у смт. Лисянка. З урахуванням вказаного рішення, пенсію позивачу було призначено за віком із його зниженням на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 796 з 29.10.2024 року. 21.04.2025 р. позивач звернулась до Відповідача із заявою відповідно до якої просила відновити первинне становище, а саме призначити пенсію за віком із його зменшенням на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зробити перерахунок виплат пенсії із 31.05.2021 р. 31.05.2025 року позивачу було видано рішення (у формі листа) про відмову у здійсненні перерахунку та виплати пенсії 5593-4991/П-02/8-2300/25 датоване 29.05.2025 р. Вважає рішення (у формі листа) відповідача про відмову у перерахунку та виплаті пенсії протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав до суду відзив в якому просив в задоволенні позову відмовити. Вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було встановлено, що період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю становить 0 років 10 місяців 18 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Позивач 29.10.2024 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону 796-ХІІ, проте до зазначеної заяви додала рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 у справі 700/541/22, яким встановлено факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 у період з 30.12.1988 – 13.02.1992. Також додала Постанову Черкаського апеляційного суду від 09.07.2024 у справі 700/541/22, якою апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 – без змін. З огляну на вищезазначене заява Позивача від 29.10.2024 включала в себе нові документи, які були невідомі для органів Пенсійного фонду при розгляді заяви від 18.06.2021 та під час винесення рішення про відмову. За результатами розгляду заяви Позивачу з дати звернення (29.10.2024) призначено пенсію, яку вона отримує в повному розмірі з листопада 2024 року. Станом на 01.03.2026 розмір пенсії становить 7332,85 грн. Також, відповідач повідомляє, що в вищезазначених рішеннях суду зобов`язань щодо призначення пенсії за віком з 18.06.2021 на Головне управління покладено не було.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Зупинено провадження в адміністративній справі 580/249/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії до отримання від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області витребуваних документів.
12.03.2026 від відповідача надійшла копія пенсійної справи позивача.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 поновлено провадження у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI Перехідні положення Положення 1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 31.05.2021 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області через Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян 12, із заявою про призначення пенсії за віком із його зменшенням на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як починаючи з грудня 1988 року і по даний час вона проживає у смт. Лисянка, яке рішенням КМУ УРСР від 23.07.1991 внаслідок аварії на ЧАЕС, відносилося до четвертої зони посиленого радіологічного контролю.
Листом від 01.07.2021 року 2300-0215-8/38094 позивачу було повідомлено, що прийнято рішення від 07.06.2021 року 231650000895 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.03.2022 (справа 580/584/22) у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформлене листом про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було відмовлено.
В подальшому, рішенням Лисянського районного суду Черкаської області у справі 700/541/22 було встановлено факт проживання ОСОБА_1 у період з 30.12.1988 року по 13.02.1992 року у смт. Лисянка.
З урахуванням рішення Лисянського районного суду Черкаської області, пенсію позивачу було призначено за віком із його зниженням на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 796 з 29.10.2024 року.
21.04.2025 р. позивач звернулась до Відповідача із заявою відповідно до якої просила відновити первинне становище, а саме призначити пенсію за віком із його зменшениям на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зробити перерахунок виплат пенсії із 31.05.2021 р.
31.05.2025 року позивачу було видано рішення (у формі листа) про відмову у здійсненні перерахунку та виплати пенсії 5593-4991/П-02/8-2300/25 датоване 29.05.2025 р.
Позивач вважає рішення (у формі листа) відповідача про відмову у перерахунку та виплаті пенсії протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно ч. 2 ст.19 Конституції України, п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені в Законі України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі- Закон 769-ХІІ).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 1058-1V.
Відповідно до прикінцевих положень Закону 1058 закони України та інші нормативні акти застосовуються в частині, що їм не суперечить.
Статтею 55 Закону 796 передбачено умови надання пенсії за віком, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років –на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Згідно пункту 2.1 розділу 11 Порядку 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Ст. 9 Закону 796 передбачає, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно п. 4 ст. 11 Закону ?796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону 796 для встановлення пільг і компенсацій особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, відносяться до категорії 4 осіб , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Отже за змістом вказаних норм позивач для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону 796 повинен надати посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської АЕС 4 категорії та довідку про період проживання (роботи) на території посиленого радіологічного контролю.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон 1058-ІV).
Закон 1058-ІV є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Статтею 8 Закону 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону 1058-IV вказаний Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до статті 44 Закону 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до статті 45 Закону 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 22-1 (далі – Постанова 22-1) передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.
Відповідно до пункту 2.1 Постанови 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку додаються такі документи: потерпілим від Чорнобильської катастрофи: для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення; для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Як зазначалось вище, згідно поданих Позивачем документів до заяви від 31.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було встановлено, що період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю становить 0 років 10 місяців 18 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.
Позивач 29.10.2024 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону 796-ХІІ, проте до зазначеної заяви додала рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 у справі 700/541/22, яким встановлено факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 у період з 30.12.1988 – 13.02.1992.
Також додала Постанову Черкаського апеляційного суду від 09.07.2024 у справі 700/541/22, якою апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 – без змін.
З огляну на вищезазначене заява Позивача від 29.10.2024 включала в себе нові документи, які були невідомі для органів Пенсійного фонду при розгляді заяви від 18.06.2021 та під час винесення рішення про відмову.
За результатами розгляду заяви Позивачу з дати звернення (29.10.2024)призначено пенсію, яку вона отримує в повному розмірі з листопада 2024 року.
Отже, судом встановлено, що позивач має право на отримання пенсії з моменту подачі всих необхідних документів, в даному випадку, саме з дати звернення (29.10.2024).
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду належними та допустимими доказами правомірність спірного рішення.
З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи, що у задоволенні вимог відмовлено, підстави для присудження судових витрат на користь позивача відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ