справа № 619/520/26
провадження № 2/619/756/26

РІШЕННЯ
 іменем України
14 квітня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді Коваленко Н.В., 
за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/520/26,
ім`я (найменування) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вимоги позивача: визнання незаконним в частині свідоцтва про право власності на нерухоме майно та свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом.

Стислий виклад позиції позивача.
Адвокат Плугатирьова Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому з урахуванням змінених позовних вимог просила: визнати свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. від 21.06.2005 року № 2-2143, виданого на ім`я - ОСОБА_2 , на частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 - недійсним в частині; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. від 21.06.2005 року № 2-2141, виданого на ім`я - ОСОБА_3 , на частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 - недійсним в   частині; визнати договір дарування частини (замість частини) житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_3 , як дарувальником та ОСОБА_2 , як обдарованою, від 27 липня 2005 року та посвідчений Задоріною Т.В., державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за № 1-972 - недійсним в частині; визнати за позивачем,  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на частину житлового будинку: літ. «А-1», загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка  ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В обґрунтування позову зазначає, що батьки, її чоловіка: батько ОСОБА_5 (російською « ОСОБА_6 ») та мати ОСОБА_5 (російською « ОСОБА_7 ») ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі. В їхньому зареєстрованому шлюбі у подружжя була народжена дитина - син ОСОБА_4 . В свідоцтві про його народження зазначені - батько ОСОБА_9 (російською мовою « ОСОБА_6 ») та мати - ОСОБА_10 (російською мовою « ОСОБА_7 »). 08 вересня 1979 року позивач по справі ОСОБА_11 , уклала шлюб з ОСОБА_4 . В зареєстрованому шлюбі були народжені діти - син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 52 років помер свекор свекор - ОСОБА_9 , а ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 70 років померла свекруха позивача - ОСОБА_10 . Саме їх родина поховала її, взявши на себе всі витрати, пов`язані з цим. На час смерті, ОСОБА_10 , була зареєстрована за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_10 - залишився її син, ОСОБА_4 , інших спадкоємців немає. Після смерті спадкодавця ОСОБА_10 , залишилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , а також Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №004676, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Харківська птахофабрика», Дергачівського району, Харківської області, розміром 4,14 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_10 -1/4 частина на підставі Свідоцтва про право власності від 04.06.1986р. посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В., на підставі ст.22 КоБС України та частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.1986р. посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., після смерті її чоловіка ОСОБА_9 , на підставі ст.529 ЦК України (1963р.) (1/4 +1/4 дорівнює 1/2). Зазначена частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належала померлому, ОСОБА_9 , на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради народних депутатів за №1794. 29.03.2024р. №33 Русько-Лозівський старостинський округ Дергачівської Міської ради надав Довідку (витяг з погосподарської книги) стосовно даних погосподарської книги селищної ради щодо житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вказано, що: № об`єкта ПГО 1976-031 за адресою АДРЕСА_1 , в погосподарській книзі №21 відкритий на ОСОБА_10 , померлу ІНФОРМАЦІЯ_7 ; житловий будинок 1985 року побудови, з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_10 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ; житловий будинок за даною адресою розташований на земельній ділянці 0,14 га; № об`єкта ПГО 1978-031 за адресою АДРЕСА_1 , в погосподарській книзі №21 відкритий на ОСОБА_2 , 1953р.; житловий будинок 1950 року побудови, з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , 1953р.; житловий будинок за даною адресою розташований на земельній ділянці 0,10 га. Спадщину чоловік позивача, ОСОБА_4 , прийняв відповідно до вимог закону. В Дергачівській державній нотаріальній конторі Харківської області була відкрита спадкова справа № 744/2002, за якою державним нотаріусом Маренич Г.П., 28 березня 2005 року, ОСОБА_4 , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом - на права на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Харківська птахофабрика», Дергачівського району, Харківської області, розміром 4,14 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 не було видане, адже отримати свідоцтво про право на спадщину законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , не встиг. ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років помер чоловік позивача - ОСОБА_4 . За свого життя чоловік заповіт не складав. На час своєї смерті він був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_1 та синами. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 - троє - дружина - ОСОБА_1 , а також діти: сини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті - ОСОБА_4 прийняла лише позивач, фактом спільної реєстрації та проживання з чоловіком за однією адресою: АДРЕСА_1 . 21 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 , у встановлений законом термін звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка - ОСОБА_4 . У встановлений законом термін для прийняття спадщини їхні діти: син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надали заяви про відмову прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_14 , рідний брат покійного свекра позивача, ОСОБА_9 . Після його смерті видано два Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_14 , а саме: Свідоцтво за реєстровим №2141 на частину жилого будинку за надвірними будівлями за адресою: буд. АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_3 ; Свідоцтво за реєстровим №2143 на частину жилого будинку за надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 . У обох Свідоцтва про право на спадщину містяться примітка про видачу іншого. Відповідно до інформації, яка міститься у Свідоцтвах про право на спадщину від 21.06.2005р., спадкоємці, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали у спадок після смерті ОСОБА_14 відповідні частки (по 1/2) житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: буд. АДРЕСА_1 . При цьому, на теперішній час позивачу стало відомо, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , збудований в 1950 році, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , зареєстрували в цілому за ОСОБА_14 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, б/н, від 31.05.2005 року, виданого виконкомом Русько-Лозівської сільської ради, на підставі рішення виконкому Русько-Лозівської сільської ради № 34 від 12 квітня 2005 року. Тобто співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , були ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради народних депутатів за №1794 , що підтверджується довідкою зазначеного виконавчого комітету №604 від 02.06.1986. Згодом, з`ясувалося, що виконавчий комітет Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області своїм рішенням від 12.04.2005 року № 34 оформив право приватної власності на зазначений житловий будинок лише на ім`я - ОСОБА_14 , без будь-яких підстав для цього та без урахування частки іншого співвласника - ОСОБА_9 лише на основі проекту рішення. Таким чином, зазначене Свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане лише на ім`я ОСОБА_14 та державна реєстрація цього права порушують право позивача на спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , а відповідно його батьків матері - ОСОБА_10 та батька ОСОБА_9 , які й збудували частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 10.02.2026 позовну заяву залишено без руху, 19.02.2026 представником позивача було усунуто недоліки та надано заяву про змінену позовних вимог.
Ухвалою суду від 23.02.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.03.2026.
17.03.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 09 год. 30 хв. 14 квітня 2026 року, клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області відомості щодо того, хто із спадкоємців ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , звертався із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї; витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву відомості щодо того, хто із спадкоємців, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на час смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , звертався із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї; витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву відомості щодо того, хто із спадкоємців, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована за адресою: Харківська обл., Харківський район (колишній Дергачівський район), звертався із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї; витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву відомості щодо того, хто із спадкоємців, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , с. Руська-Лозова, звертався із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї, та виключено зі складу сторін третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Дергачівську міську раду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, відповідно до заяви, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не вручена під час доставки та повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.
З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , видане 12.02.1958, актовий запис №18, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_13 , його батьками є: батько - ОСОБА_9 (російською мовою « ОСОБА_6 »), мати - ОСОБА_10 (російською мовою « ОСОБА_7 »).
Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого Русько-Лозівською с/радою с. Руська Лозова, Дергачівський район, Харківська область від 08.09.1979, ОСОБА_4 08 вересня 1979 року уклав шлюб з ОСОБА_15 , який був зареєстрований в Русько-Лозівській селищній раді, с. Руська-Лозова, Дергачівського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 44 від 08.09.1979. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини – ОСОБА_5 .
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Русько-Лозівською с/радою с. Руська Лозова, Дергачівський район, Харківська область від 04.08.1980, ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_14 , його батьками є: батько – ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_1 .
Згідно зі Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_15 , його батьками є: батько – ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_1 .
З огляду на Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 15.04.1983 Русько-Лозівською с/радою с. Руська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, актовий запис № 31, ОСОБА_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 52 років.
З огляду на Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 11.03.2002 Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 21, ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 70 років.
Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 02.05.2023 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №5059, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 65 років.
Відповідно до Свідоцтва про право власності від 04.06.1986, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В., ОСОБА_10 належить частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , та частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.1986, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., після смерті її чоловіка ОСОБА_9 , на підставі ст.529 ЦК України (1963р.) 
Згідно довідки №33 від 29.03.2024, виданої сторостою Русько-Лозівського старостинського округу Дергачівської Міської ради надав (витяг з погосподарської книги) стосовно даних погосподарської книги селищної ради щодо житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вказано, що: № об`єкта ПГО 1976-031 за адресою АДРЕСА_1 , в погосподарській книзі №21 відкритий на ОСОБА_10 , померлу ІНФОРМАЦІЯ_7 ; житловий будинок 1985 року побудови, з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_10 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ; житловий будинок за даною адресою розташований на земельній ділянці 0,14 га.
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Марнич Г.П. від 28.03.2005, спадкове майно, на яке видане свідоцтво ОСОБА_4 , складається з права на земельну частку /пай/ у землі, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Харківська птахофабрика», Дергачівського району, Харківської області, розміром 4,14 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія НОМЕР_9 , виданого Дергачівською районною державною адміністрацією 16 травня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ 05 травня 1996 року за № 23.
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72915619 від 21.06.2023, Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маслій А.О. заведена спадкова справа №164/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_17 спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_16 .
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулися із заявами про відмову у прийнятті спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , збудований в 1950 році, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , однак на підставі рішення виконкома Русько-Лозівської сільської ради № 34 від 12 квітня 2005 року зареєстрували в цілому за ОСОБА_14 на підставі виданого виконкомом Русько-Лозівської сільської ради свідоцтва про право власності на нерухоме майно, б/н, від 31.05.2005 року. 
Проте, зі свідоцтва про право власності від 04.06.1986 року виданого ОСОБА_10 після померлого чоловіка ОСОБА_9 на житлового будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що зазначена частина житлового будинку з надвірними забудовами належить померлому на підставі запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради за №1794, відповідно до довідки виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради народних депутатів №604 від 02.06.1986 року.
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Марнич Г.П. від 21.06.2005, спадкове майно, на яке видане свідоцтво ОСОБА_2 , складається з частини жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 1000 кв.м.
Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Марнич Г.П. від 21.06.2005, спадкове майно, на яке видане свідоцтво ОСОБА_3 , складається з частини жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 1000 кв.м.
У обох Свідоцтвах про право на спадщину містяться примітка про видачу іншого. Відповідно до інформації, яка міститься у Свідоцтвах про право на спадщину від 21.06.2005, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали у спадок після смерті ОСОБА_14 відповідні частки (по 1/2) житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: буд. АДРЕСА_1 .
З огляду на Договір дарування від 28.07.2005, який посвідчено державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-972, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 частину жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 1000 кв.м.
Як вбачається з довідки КПТІ «ІНВЕНРОС» № 01-20/38 від 10.04.2025, станом до 01.01.2013 року житловий будинок садибного типу з господарського будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований в 1/ 2 частині за гр. ОСОБА_2 згідно з договором дарування посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріной Т.В. від 27.07.2005 року № 1-972 , в 1/ 2 частині за гр. ОСОБА_2 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. від 21.06.2005 року № 2-2143. Реєстраційна книга 9 номер запису 1093.
Постановою завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. від 25.09.2025 № 3797/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка – ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_17 , немає можливості з безспірністю стверджувати, що житловий будинок належить спадкодавцю.
За життя ОСОБА_4 було складено заповіт від 10.03.2017 року який посвідчено державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Смоляною В.В. , зареєстрований в реєстрі за № 418, відповідно до якого належні спадкодавцю земельні ділянки № НОМЕР_10 які розташовані на території Русько-Лозівської сільської ради, КСП «Харківська птахофабрика», Дергачівського району, Харківської області з кадастровими номерами 6322082000:02:000:1843, 6322082000:02:000:1844, 6322082000:02:000:1845,6322083000:09:000:0612 заповідає ТОВ з обмеженою відповідальністю “Агроінвест”. Нотаріусом листом 03.10.2023 року №1441-02-14 було повідомлено ТОВ з обмеженою відповідальністю “Агроінвест” про наявність заповіту, та роз`яснено, що у випадку не прийняття спадщини право на спадкування за законом одержать особи визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).
Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 52 років помер батько чоловіка позивачки - ОСОБА_9 . 
ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 70 років померла мати чоловіка позивачки - ОСОБА_10 .
Після смерті спадкодавця ОСОБА_10 , залишилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , та земельної частки /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Харківська птахофабрика», Дергачівського району, Харківської області, розміром 4,14 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія НОМЕР_9 , виданого Дергачівською районною державною адміністрацією 16 травня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ 05 травня 1996 року за № 23.
частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_10 – частина на підставі Свідоцтва про право власності від 04.06.1986, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В., на підставі ст.22 КоБС України та частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.1986, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., після смерті її чоловіка ОСОБА_9 , на підставі ст.529 ЦК України (1963р.) (1/4 +1/4 складає 1/2 ч.)
Зазначена частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належала померлому, ОСОБА_9 , на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради народних депутатів за №1794.
Спадщину ОСОБА_4 прийняв. В Дергачівській державній нотаріальній конторі Харківської області була відкрита спадкова справа № 744/2002, за якою державним нотаріусом Маренич Г.П., 28 березня 2005 року, ОСОБА_4 , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом - на права на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Харківська птахофабрика», Дергачівського району, Харківської області, розміром 4,14 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Зазначене свідоцтво було зареєстровано в реєстрі за №2-813.
Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 не було видане, оскільки житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 був зареєстрований 31.05.2005 року в цілому за ОСОБА_14 на підставі рішення виконкома Русько-Лозівської сільської ради № 34 від 12 квітня 2005 року і в подальшому на підставі спадкування за законом перейшов у власність його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Після прийняття спадщини ОСОБА_3 подарував свою частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 своїй сестрі ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років помер чоловік позивача - ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_10 на частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , проте оформити не зміг враховуючи вищевикладені обставини.
Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_4 : дружина - ОСОБА_1 , та діти: син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Спадщину після смерті - ОСОБА_4 прийняла лише його дружина ОСОБА_1 , позивачка по справі, фактом спільної реєстрації та проживання з чоловіком за однією за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, 21 червня 2023 року, позивачка ОСОБА_1 , у встановлений законом термін звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка - ОСОБА_4 .
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72915619 від 21.06.2023р. Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маслій А.О. заведена спадкова справа №164/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_17 спадкодавця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_16 .
У встановлений законом термін для прийняття спадщини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулися із заявами про відмову прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_4 .
У відповідності до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
ОСОБА_1 21 червня 2023 року звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_4 .
Постановою завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. від 25.09.2025 № 3797/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка – ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_17 , немає можливості з безспірністю стверджувати, що житловий будинок належить спадкодавцю.
Як вбачається з довідки КПТІ «ІНВЕНРОС» № 01-20/38 від 10.04.2025, станом до 01.01.2013 року житловий будинок садибного типу з господарськимм будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований в 1/ 2 частині за гр. ОСОБА_2 згідно з договором дарування посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріной Т.В. від 27.07.2005 року № 1-972 , в 1/ 2 частині за гр. ОСОБА_2 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. від 21.06.2005 року № 2-2143. Реєстраційна книга 9 номер запису 1093.
Тобто, виконавчий комітет Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області своїм рішенням від 12.04.2005 року № 34 оформив право приватної власності на зазначений житловий будинок лише на ім`я - ОСОБА_14 , без будь-яких підстав для цього та без урахування частки іншого співвласника- ОСОБА_9 , лише на основі проекту рішення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане лише на ім`я ОСОБА_14 та державна реєстрація цього права порушують право позивача на спадкування після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 .
Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (стаття 1301 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) , від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц, від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17, від 11 вересня 2024 року № 363/2488/22 зроблено висновок, що: «у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо».
Крім того, суд зазначає, що у справах про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), якому (яким) видано свідоцтво, а не нотаріус, який видав оспорюване свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ч. 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно приписів статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
У відповідності до приписів статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є вимога про визнання правочину недійсним.
Визнання свідоцтва (про право на спадщину або право власності, щодо ) недійсним у частині є належним способом захисту порушеного прав і додатково вимагати «скасування в частині» не потрібно. Визнання недійсним само по собі означає втрату юридичної сили документом (або його частиною) з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Враховуючи що спадкоємцями ОСОБА_14 , отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , отже право власності на підставі цих свідоцтв перейшло до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , саме ці свідоцтва і належить визнати недійсними в кожне, а також визнати договір дарування на оскаржуваний будинок укладений між ОСОБА_3 , як дарувальником та ОСОБА_2 , як обдарованою, від 27 липня 2005 року недійсним в частині, оскільки вказані документи порушують права позивача.
Враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане лише на ім`я ОСОБА_14 та державна реєстрація цього права порушують право позивача на спадкування після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У своїх висновках Европейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").
Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, питання розподілу судових витрат суд не вирішує.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. від 21.06.2005 року № 2-2143, виданого на ім`я - ОСОБА_2 , на   частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , недійсним в частині.
Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. від 21.06.2005 року № 2-2141, виданого на ім`я - ОСОБА_3 , на частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , недійсним в частині.
Визнати договір дарування   частини (замість   частини) житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_3 , як дарувальником та ОСОБА_2 , як обдарованою, від 27 липня 2005 року та посвідчений Задоріною Т.В., державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за № 1-972 - недійсним в частині.
Визнати за ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку : літ. «А-1», загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Іншу частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 , залишити у власності відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_18 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ;
відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Повний текст рішення складений 21 квітня 2026 року.

Суддя Н. В. Коваленко