Справа № 677/1211/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
27.03.2026        м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі: 
головуючого - судді Вознюка Р.В.,
за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,
справа № 677/1211/25,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Антонінська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, 
предмет позову – визначення додаткового строку на прийняття спадщини,
представник позивача – Савчук Ю.М.,
провівши по справі судове засідання в залі суду, в порядку загального позовного провадження, в режимі відеоконференції,
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Представник позивача адвокат Савчук Ю.М. звернувся до суду з позовом до Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, у якому просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 3 місяці після набрання рішенням суду законної сили. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 
19.03.2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого заповіла все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося позивачу ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. 
Позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак 13 червня 2024 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Паршенко М.В. постановою №63/03-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим секретарем Терешківської сільської ради 19.03.2008 року за реєстровим номером 4, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини.
Просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини через велику відстань між місцем проживання ОСОБА_1 та спадковим майном і нотаріусом, а також на те, що кінець шестимісячного строку на прийняття спадщини припав на повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України.
Відповідач відзив на позов не подав.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, суду пояснив, що позивач не має власного транспортного засобу, а тому, зважаючи на відстань в 150 км від місця проживання позивача до нотаріальної контори, не міг за день прибути і подати заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим він би був вимушений знімати номер в готелі, чого він не міг собі дозолити у зв`язку з фінансовими проблемами. Водночас представник позивача не зміг навести обґрунтування яким чином впровадження військового стану на території України перешкодило позивачу вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Не заперечував щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
29.09.2025 представник позивача подав до суду клопотання, у якому просив витребувати у приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Паршенко М.В. спадкову справу до майна ОСОБА_2 .
Представник відповідача Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання повторно не з`явився, будь-яких заяв, клопотань суду не подав. 

ІІІ. Процесуальні дії у справі
11.07.2025 відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання. 
29.09.2025 за клопотанням представника позивача витребувано спадкову справу до майна ОСОБА_2 
18.11.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
17.03.2026 протокольною ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
17.03.2026 протокольною ухвалою суду оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що рішення буде ухвалено та проголошено 27.03.2026.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За життя ОСОБА_2 склала заповіт 19.03.2008, посвідчений секретарем Терешківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області Козачук Л.М., зареєстрований в реєстрі за №4, згідно якого ОСОБА_2 усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 1973 року народження.
До складу спадщини, серед іншого, увійшли житловий будинок в АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 2,61 га, кадастровий №6822755200:08:001:0001.
Визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк прийняття спадщини ОСОБА_2 становив з 12.09.2021 по 12.03.2022.
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Паршенко М.В. із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 .
Постановою приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Паршенко М.В. № 63/02-31 від 13.06.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заяву у визначений ст. 1269 ЦК України строк в нотаріальну контору ним подано не було.
Підставами визначення йому додаткового строку на прийняття спадщини, позивач вказав:
- велику відстань, орієнтовно 150 км, між місцем проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 та нотаріальною конторою за місцем відкриття спадщини в м. Красилів та відсутність прямого транспортного сполучення між населеними пунктами;
- повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України 24.02.2022, що супроводжується постійними повітряними атаками на населення, яке проживає за межами лінії бойового зіткнення. 
На підтвердження позовних вимог представник позивача долучив до позовної заяви: копію заповіту від 19.03.2008, посвідченого секретарем Терешківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області Козачук Л.М., реєстровий №4; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , довідку Терешківського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 28 від 01.03.2024; довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 ; копію державного ату на право власності на земельну ділянку серії ЯА №326885, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно; копію технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

V. Оцінка суду
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.
Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 04.11.2015 року у справі №6-1486цс15, від 23.08.2017 року у справі №6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, від 17.10.2019 року у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 року у справі №487/2375/18, від 31.01.2020 року у справі №450/1383/18, від 31.01.2020 року у справі №450/1383/18, від 17.08.2023 року у справі №626/274/22, від 10.07.2024 року у справі №522/13476/23, від 17.12.2025 року у справі №466/2524/24.
Як зауважив Верховний Суд у постанові від 17.07.2024 року у справі №348/808/20, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного статтею 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання представника позивача на значну територіальну віддаленість від місця проживання позивача у с. Гадинківці, Гусятинського району Тернопільської області, до м. Красилів, де розташована нотаріальна контора за місцем відкриття спадщини, як на поважну підставу пропуску строку на прийняття спадщини суд вважає необґрунтованими.
Як вбачається з відкритих джерел, відстань між селом Гадинківці, де проживає позивач, та містом Красилів, де розташована нотаріальна контора, становить менше 150 км, яку можна подолати автомобілем орієнтовно за 2 год. 30 хв. Вказана відстань на думку суду не є значною відстанню, яка б могла вплинути на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори.
Доводи представника позивача про відсутність у позивача власного транспортного засобу будь-якими доказами не підтверджені.
Відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, а також супутні витрати, зокрема на оренду житла чи готелю на день подання відповідної заяви, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки такі обставини мають суб`єктивний характер.
Крім того, сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не є достатньою підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, що унеможливили спадкоємця подати заяву про прийняття спадщини протягом установленого законом строку. 
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.04.2025 у справі № 468/1548/24.
Представник позивача не навів будь-яких об`єктивних причин, зумовлених введенням на території України воєнного стану, що унеможливили своєчасне подання позивачем заяви про прийняття спадщини протягом установленого законом строку, а тому суд вважає таку причину не поважною.
Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 в редакції на дату відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 (далі - Порядок № 296/5) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Згідно з підпунктами 3.3-3.5 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
Тобто, ОСОБА_1 мав можливість подати заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, проте в період з 12.09.2021 по 12.03.2022 не вчиняв дій щодо прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 зазначила, що суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (у зв`язку зі своєю спорідненістю зі спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність в нього права на спадкування.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи, що тривалість пропуску позивачем строку для прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 становить 2 роки та 3 місяці, та на встановлені судом обставини, суд доходить висновку про недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що згідно зі статтею 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
У зв`язку з наведеним, правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 відсутні, а тому позов ОСОБА_1 до Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягає.

ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У з тим, що у задоволенні позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач – Антонінська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: 31022, Хмельницька область, Хмельницький район, с-ще. Антоніни, площа Графська, 6, ЄДРПОУ: 04407342.  

Суддя	  	Р.  В.  Вознюк