Справа №443/105/26
Провадження №2/443/332/26

РІШЕННЯ
іменем України

09 березня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Стасів С.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Жирова в особі Ходорівської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, – 

встановив:
Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Жирова в особі Ходорівської міської ради, в якій просить:
встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,0644 га, кадастровий номер 4621585000:04:000:0023, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 875689 від 06.10.2010; 
визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради, площею 0,8717 га, кадастровий номер 4621585000:01:000:0027, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 875690 від 06.10.2010. 
В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали покійній на підставі Державних актів на право приватної власності на землю. ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишила заповіт від 06.12.2012 в користь позивачки, однак 26.02.2020 вона залишила інший заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С, яким заповіла усе майно своєму онукові і відповідно синові позивачки ОСОБА_2 , який спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 не прийняв у жоден із передбачених законом способів, а тому у позивачки виникла можливість оформити прийняту нею спадщину за законом. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , окрім позивачки, не було. Чоловік покійної та відповідно батько позивачки ОСОБА_4 помер значно швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Натомість, позивачка постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 13.01.2026 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення за наявними в ній матеріалами.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.39), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.49).
Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.50).
Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення за наявними в ній матеріалами (а.с.36).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 21.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.28-29).
Ухвалою підготовчого засідання від 13.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41-42).
Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 06.03.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.05.1976 (а.с.9).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00055085724 від 02.12.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 06.09.1982. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.12).
Свідоцтво про народження від 12.09.2017, видане повторно, встановлює, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.10).
Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.01.1992 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розірвано 07.12.1989 (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 22.05.1992 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 уклали шлюб 22.05.1992. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.13).
Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 розірвано 07.11.2003, актовий запис 110, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 16.10.2010 (а.с.14).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Новий Розділ, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.09.1991 (а.с.15).
ОСОБА_11 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 21.03.2020. Прізвище дружини після одруження не змінено, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.03.2020 (а.с.16).
За змістом заповіту від 26.02.2020, зареєстрованого у реєстрі за №184, ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 (а.с.19).
Відповідно до свідоцтва про смерть від 03.01.2023 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Жирова Стрийського району Львівської області (а.с.17).
Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №286 від 04.12.2025 ОСОБА_3 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 . Від ОСОБА_3 06.12.2012 посвідчено заповіт від 06.12.2012. На момент смерті ОСОБА_3 разом з нею ніхто не був зареєстрований, однак дочка ОСОБА_1 фактично постійно проживала без реєстрації (а.с.18).
Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №83491297 від 04.12.2025 встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася і свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.20).
Довідкою відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.12.2025 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 27.08.2009 №798 за ОСОБА_3 зареєстровані Державні акти на право власності на земельну ділянку:
серії ЯИ №875689 від 06.10.2010, реєстраційний номер 011045100095. Кадастровий номер земельної ділянки – 4621585000:04:000:0023, площа – 1,0644 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
серії ЯИ №875690 від 06.10.2010, реєстраційний номер 011045100096. Кадастровий номер земельної ділянки – 4621585000:04:000:0027, площа – 0,8717 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21). 
Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 13.01.2026 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском встановленого законом терміну для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.24).

Зміст правовідносин.
Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини у позасудовому порядку.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.
До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.
Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1254, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку, право заповідача на скасування та зміну заповіту і черговість спадкування за законом.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.
Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовим доказом, а саме: довідкою ВК Ходорівської міської ради №286 від 04.12.2025, яка узгоджуються з іншими дослідженими судом письмовими доказами. Ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Безпосередньо досліджені судом докази у своїй сукупності є достатнім для встановлення зазначеного стороною позивача юридичного факту.
Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суд зазначає, що встановлення зазначеного у позові факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті матері.

Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. 
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельні ділянки, розташовані на території Молодинчецької сільської ради, а саме: згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №875689 від 06.10.2010, земельна ділянка площею 1,0644 га, кадастровий номер 4621585000:04:000:0023, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №875690 від 06.10.2010, земельна ділянка площею 0,8717 га, кадастровий номер 4621585000:04:000:0027, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За життя ОСОБА_3 зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті в користь ОСОБА_2 , однак останній у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв, про що свідчить наявна у матеріалах справи інформаційна довідка зі спадкового реєстру від 04.12.2025, а також не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вбачається з довідки ВК Ходорівської міської ради №286 від 04.12.2025 та встановленого судом юридичного факту. Окрім наведеного, сам відповідач у висловленій ним в заяві позиції ствердив суду, по суті, про неприйняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 . 
Натомість, позивач ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавицею, факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Водночас, матеріали справи не містять жодних фактичних даних і судом не встановлено наявність інших спадкоємців за законом, які також мають право на спадщину (обов`язкову частку) і прийняли її у встановленому законом порядку.
За наведених обставин, суд доходить переконання, що позивач має обґрунтоване право на земельні ділянки, які розташована на території Молодинчецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.
Враховуючи наведене у сукупності, зважаючи на невизнання особистого майнового права позивача та належну обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.
На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Жирова в особі Ходорівської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_3 ).
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 1,0644 га, кадастровий номер 4621585000:04:000:0023, на території Молодинчецької сільської ради Стрийського району Львівської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №875689 від 06.10.2010.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,8717 га, кадастровий номер 4621585000:01:000:0027, на території Молодинчецької сільської ради Стрийського району Львівської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №875690 від 06.10.2010.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення – 09 березня 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів