П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7390/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян Марина Бондівна 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
20 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача, яка виразилася у порушенні термінів розгляду заяви про призначення житлової субсидії, а також протиправністю рішення відповідача за № 2001-81720743-2024 від 07.11.2024 про відмову у призначенні житлової субсидії.
Вказував, що підставною для відмови у призначенні житлової субсидії, слугувало те, що у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку та не мають доходів, однак з таким висновком позивач не погоджується. Зокрема зазначає, що відповідно до пункту 11 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення житлової субсидії (далі - Положення №848) до непрацездатних непрацюючих осіб, які проживають самі і яким житлову субсидію може бути призначено на понаднормову площу житла, належать громадяни, які отримують пенсію за віком. Також звертає увагу, що пунктом 14 Положення №848 передбачено, що житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами першим - п`ятим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду не менше місяця отримували пенсію.
Враховуючи викладене просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути його заяву про призначення житлової субсидії від 24.10.2024.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Вказує, що відповідно до пункту 11 Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.20.19 № 807) яка діяла на час звернення до відповідача зазначається. що до непрацездатних непрацюючих осіб, які проживають самі і яким житлову субсидію може бути призначено на понаднормову площу житла, належать громадяни, які отримують пенсію за віком.
03.04.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу апелянта без задоволення. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року, залишити без змін.
Відповідно до пункту 14 під пунктом 3 Положенням про порядок призначення житлових субсидій, (далі - Порад к) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р № 848 яка діяла на час звернення до відповідача також зазначається, що житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами перши." - п`ятим цього підпункту, "призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду не менше місяця отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсія окрема відповідно до пункту 60 вище вказаного положення зазначається що уповноваженим органом протягом 10 календарних днів (не робочих) з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про: призначення житлової субсидії, не призначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової, субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення) або відмову в призначенні житлової субсидії.
Також відповідно до пункту 74 цього положенні зазначається що уповноважені органи без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому цим Положенням, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають pішення з використанням програмних засобів (в автоматичному режимі) про призначення, не призначення, відмову в призначенні житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктами 61.62 цього Положення Тобто у даному випадку відповідач перш ніж прийняти своє рішення мав би перевірити факти проживання осіб в домогосподарстві а також їхні доходи
Але під час ознайомленням з матеріалами перевірки про надання чи відмови у призначенні житлової субсидії з`ясував, що відповідач не перевіряв інформацію щодо кількість проживаючих та доходи проживаючих, що може свідчити про те що відповідач і про прийняті свого рішення обмежився своїм внутрішнім переконанням
Вважає, що бездіяльність відповідача це певна форма м поведінки, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинні були та зобов`язані вчинити відповідно до покладених на неї владних обов`язків і згідно з законодавством України.
03.04.2026 року на адресу суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. У поданому відзиві представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу апелянта без задоволення. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року, залишити без змін.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 24.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення та надання житлової субсидії, зазначивши фактичне місце проживання АДРЕСА_1 .
До вказаної заяви додав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
В свою чергу, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №2001-81720743-2024-1 від 07.11.2024 відмовлено у призначені житлової субсидії з підстав того, що у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку та не мають доходів.
Позивач вважає вказане рішення протиправним і таким, що порушує його права та інтереси, тому звернувся до суду з позовом за захистом свого порушеного права.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 1041 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України" визначено, що з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Механізм використання коштів, передбачених у Державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення житлової субсидії (далі-Положення №848).
Відповідно до пункту 1 Положення №848 це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:
щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:
- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;
- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами;
щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;
житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.
Згідно з пунктом 22 Положення №848 встановлено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства:
які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку);
які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору наймання (оренди) житла (далі - орендарі), за рішенням суду, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги;
які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору наймання (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.
У випадках, передбачених абзацами третім і четвертим цього пункту, склад домогосподарства декларується заявником під час звернення за призначенням житлової субсидії з додаванням до заяви відповідних документів, що підтверджують проживання за фактичною адресою домогосподарства.
Житлова субсидія не може призначатися одночасно і за зареєстрованим місцем проживання особи, і за її задекларованим місцем проживання, і за місцем її фактичного проживання.
Згідно пункту 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), зокрема якщо:
у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:
за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або
нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або
ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, стосовно яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); або
такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому - одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб в період перебування їх за кордоном не розраховуються.
Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами першим - п`ятим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду не менше місяця:
отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсія, стипендія, допомога при народженні (усиновленні) дитини, допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомога по безробіттю, допомога по частковому безробіттю відповідно до статті 47 Закону України “Про зайнятість населення”, державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї, яку отримує особа, яка втратила працездатність, в тому числі особа, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та не набула страхового стажу, передбаченого зазначеною статтею, за умови наявності в такої особи не менш як 15 років страхового стажу.
Згідно з пунктом 24 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.
До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані та/або задекларовані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають), крім осіб, які перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян. На осіб із складу домогосподарства розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.
Відповідно до пункту 25 Положення №848 у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих та/або задекларованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих за цією адресою членів домогосподарства.
Доходи членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються.
Отже з огляду на наведене, а також враховуючи, що аналіз норм Положення №848 дає можливість зробити висновок про те, що до складу домогосподарства включаються всі особи, які зареєстровані та (або) задекларовані в житловому приміщенні (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб особи, які фактично проживають). Доходи членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються.
Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо призначення житлової субсидії, вказав що разом із ним за адресою АДРЕСА_1 , проживає гр. ОСОБА_2 .
Так, в розділі ІІ Декларації - Дані про членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання) вказав дані про себе ОСОБА_1 та в розділі ІІІ - Дані про види та суми доходів осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), інформація про які відсутня в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період (у тому числі закордонні грошові перекази) вказано дані ОСОБА_2 , вид доходу - відсутній.
У зв`язку із цим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №2001-81720743-2024-1 від 07.11.2024 відмовлено у призначені житлової субсидії з підстав того, що у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку та не мають доходів.
Оцінюючи прийняте відповідачем рішення, суд зазначає, що норми Положення №848, прямо передбачають підстави для відмови у призначенні житлової субсидії у разі наявності у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства повнолітніх осіб, які не мають доходів у періоді, що враховується для її призначення.
Визначаючись щодо доводів ОСОБА_1 про отримання ним пенсії як підстави для призначення житлової субсидії, то колегія суддів зазначає, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії не є безумовною підставою для задоволення заяви. Відповідно до Положення №848, право на субсидію визначається виходячи із сукупного аналізу доходів усіх членів домогосподарства, а тому статус пенсіонера у заявника не спростовує правомірності відмови у разі невідповідності іншої повнолітньої особи критеріям, визначеним пунктом 14 вказаного Положення.
Норми пункту 14 Положення №848 передбачають можливість призначення житлової субсидії за наявності у складі домогосподарства повнолітніх осіб без доходів лише у випадку, якщо такі особи протягом відповідного періоду отримували хоча б один із передбачених законом видів доходу. При цьому зазначена норма застосовується до кожної особи, доходи якої враховуються під час призначення житлової субсидії, а не виключно до заявника.
Як встановлено судом, у складі домогосподарства позивача перебуває повнолітня особа - ОСОБА_2 , щодо якої у поданій декларації прямо зазначено відсутність будь-яких доходів у періоді, що враховується для призначення житлової субсидії. Таким чином, умови, за яких положення пункту 14 Положення №848 допускають призначення житлової субсидії, у даному випадку не дотримані.
Колегія суддів зазначає, що отримання позивачем пенсії не усуває передбаченої пунктом 14 Положення №848 заборони щодо призначення житлової субсидії у разі наявності у складі домогосподарства іншої повнолітньої особи без доходів, оскільки така заборона має самостійний характер та не ставиться у залежність від наявності доходів у заявника.
За таких обставин доводи позивача про те, що отримання ним пенсії саме по собі є підставою для призначення житлової субсидії, є безпідставними та такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм Положення №848.
Щодо доводів про порушення відповідачем строку розгляду заяви, встановленого пунктом 60 Положення №848, то колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом, позивач звернувся із заявою про призначення субсидії 24.10.2024, а оскаржуване рішення було прийнято 07.11.2024, тобто з перевищенням 10-денного строку.
Оцінюючи зазначене порушення, суд виходить з того, що саме по собі порушення процедурних строків розгляду заяви не є достатньою та самостійною підставою для визнання рішення протиправним та його скасування, оскільки таке порушення не спростовує встановлених судом обставин щодо відсутності у позивача права на отримання житлової субсидії по суті.
Отже, враховуючи зазначене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №2001-81720743-2024-1 від 07.11.2024 про відмову у призначенні субсидії прийняте в межах та спосіб, передбачений чинним законодавством, і ґрунтується на підставах, передбачених Положенням №848.
Апеляційний суд зазначає, що обставини перебування позивача за кордоном не були покладені відповідачем в основу рішення про відмову у призначенні житлової субсидії, а відтак не можуть бути предметом оцінки суду при вирішенні даного спору. Так, судова оцінка правомірності оскаржуваного рішення здійснюється виключно в межах тих підстав, які наведені суб`єктом владних повноважень у самому рішенні.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у ході судового розгляду адміністративної справи позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, натомість відповідач виконав процесуальний обов`язок доказування та підтвердив правомірність своїх дій, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.