ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Чернівці Справа № 600/1126/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповної суми надбавки за стаж служби, протягом усього періоду проходження нею служби у Службі судової охорони з 26.11.2019 до 06.07.2023, з порушенням підпункту 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 “Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони”, без урахування при встановленні її розміру усього стажу служби ОСОБА_1 , а саме без зарахування до цього стажу часу її попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів; 
зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі, за весь період проходження нею служби у Службі судової охорони з 26.11.2019 до 06.07.2023, надбавку за стаж служби, у відповідності до підпункту 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 “Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони”, враховуючи при встановленні її розміру увесь стаж служби ОСОБА_1 , із зарахуванням до нього часу попередньої її роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, з урахуванням раніше виплачених сум; 
визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповної суми надбавки за особливості проходження служби, протягом усього періоду проходження нею служби у Службі судової охорони з 26.11.2019 до 06.07.2023, з порушенням пункту 21 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 06.05.2019 №439 та пункту 21 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, без урахування при її розрахунку повної суми надбавки за стаж служби, розмір якої встановлений без врахування усього стажу служби ОСОБА_1 , а саме без зарахування до цього стажу часу її попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів; 
зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі, за весь період проходження нею служби у Службі судової охорони з 26.11.2019 до 06.07.2023, надбавку за особливості проходження служби, у відповідності до пункту 21 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 06.05.2019 №439 та пункту 21 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, з урахуванням при її розрахунку повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи при встановленні її розміру увесь стаж служби ОСОБА_1 , із зарахуванням до нього часу попередньої її роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, з урахуванням раніше виплачених сум; 
визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповних сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2019, у вересні 2020 року та у вересні 2021 року, з порушенням пункту 36 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 06.05.2019 №439 та пункту 37 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, без урахування повної суми надбавки за стаж служби, розмір якої встановлений без врахування усього стажу служби ОСОБА_1 , а саме без зарахування до цього стажу часу її попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також без урахування повної суми надбавки за особливості проходження служби, яка розрахована без урахування повної суми надбавки за стаж служби; 
зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 повні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка їй виплачувалась у період проходження служби в Службі судової охорони, у відповідності до пункту 36 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 06.05.2019 №439 та пункту 37 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи при встановленні її розміру увесь стаж служби ОСОБА_1 , із зарахуванням до нього часу попередньої її роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також з урахуванням повної суми надбавки за особливості проходження служби, яку розрахувати з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи раніше виплачені суми; 
визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповних сум допомоги на оздоровлення у грудні 2019 року, у квітні 2020 року, у травні 2021 року, у березні 2022 року та у липні 2023 року, з порушенням пункту 37 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 06.05.2019 №439 та пункту 37 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, без урахування повної суми надбавки за стаж служби, розмір якої встановлений без врахування усього стажу служби ОСОБА_1 , а саме без зарахування до цього стажу часу її попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також без урахування повної суми надбавки за особливості проходження служби, яка розрахована без урахування повної суми надбавки за стаж служби; 
зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 повні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які їй виплачувались у період проходження служби в Службі судової охорони, у відповідності до пункту 37 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 06.05.2019 №439 та пункту 37 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи при встановленні її розміру увесь стаж служби ОСОБА_1 , із зарахуванням до нього часу попередньої її роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також з урахуванням повної суми надбавки за особливості проходження служби, яку розрахувати з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи раніше виплачені суми; 
визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповної суми одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, з порушенням частини 1 статті 9 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, без урахування при її розрахунку повної суми надбавки за стаж служби, розмір якої встановлений без врахування усього стажу служби ОСОБА_1 , а саме без зарахування до цього стажу часу її попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також без урахування повної суми надбавки за особливості проходження служби, яка розрахована без урахування повної суми надбавки за стаж служби, і у виплаті цієї допомоги не за всі календарні роки служби; 
зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 повну суму одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, за 26 календарних років служби, у відповідності до частини 1 статті 9 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи при встановленні її розміру увесь стаж служби ОСОБА_1 , із зарахуванням до нього часу попередньої її роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також з урахуванням повної суми надбавки за особливості проходження служби, яку розрахувати з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи раніше виплачені суми;
визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповної суми компенсації за невикористані дні відпусток, з порушенням пункту 8 розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, без урахування при її розрахунку повної суми надбавки за стаж служби, розмір якої встановлений без врахування усього стажу служби ОСОБА_1 , а саме без зарахування до цього стажу часу її попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також без урахування повної суми надбавки за особливості проходження служби, яка розрахована без урахування повної суми надбавки за стаж служби, і у ненарахуванні та невиплаті цієї компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки, на 15 днів якої щорічно мала право ОСОБА_1 ; 
зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 повну суму компенсації за невикористані дні відпусток, а саме як за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки так і за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки, на 15 днів якої щорічно вона мала право, у відповідності до пункту 8 розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи при встановленні її розміру увесь стаж служби ОСОБА_1 , із зарахуванням до нього часу попередньої її роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 до 11.08.2014, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, а також з урахуванням повної суми надбавки за особливості проходження служби, яку розрахувати з урахуванням повної суми надбавки за стаж служби, враховуючи раніше виплачені суми.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а, Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області наказом від 17.12.2024 №489о/с «Про внесення змін до наказу», внесло зміни до пункту 1 наказу ТУ ССО від 04.07.2023 №244о/с «По особовому складу», а саме внесло зміни щодо стажу служби його у Службі судової охорони та відповідно зазначило, що стаж служби у Службі судової охорони станом на 06.07.2023 складає 26 років 03 місяців 10 днів.
Незважаючи на наведене, в порушення вимог ст. ст. 47 та 116 КЗпП України відповідачем не виплатило всі належні йому суми при звільненні. 
Зокрема, на думку позивача, відповідач не в повному обсязі нарахував та не в повному обсязі виплатив наступні види грошового забезпечення: надбавку за стаж служби; надбавку за особливості проходження служби; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань; допомогу на оздоровлення; одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби; компенсацію за невикористані дні відпусток. 
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області подало до суду відзив, в якому заперечувало проти задоволення позовних вимог, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що у рішенні Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а відсутня резолютивна частина зі змістом щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу надбавки за стаж служби, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільнені, а також компенсації за невикористану додаткову відпустку за період з 26.11.2019 до 06.07.2023, з урахуванням часу його попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації, який становить 13 років 08 місяців 10 днів і вказані обставини зазначені позивачем в позовній заяві ним не заперечуються. 
Відповідач також зазначав, що постанова Кабінету Міністрів України № 393 не є нормативним актом який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років під час проходження служби в Службі судової охорони, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що вимога позивача щодо перерахунку належного грошового забезпечення за період з 26.11.2019 до 06.07.2023 з урахуванням часу його попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, що підтверджений рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а є безпідставною та задоволенню не підлягає. 
Крім того, відповідач зазначав, що що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі № 600/5366/23-а набрала законної сили вже після звільнення позивача зі служби в ТУ ССО у Чернівецькій області. Тому, відповідач протягом усього періоду проходження служби у Службі судової охорони позивачем здійснював свою діяльність відносно нього відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» та Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384. 

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
У період з 26.11.2019 до 06.07.2023 позивач проходив службу в Службі судової охорони, що підтверджується послужним списком (а.с. 29-35).
26.11.2019 Територіальним управління Служби судової охорони у Чернівецькій області видано наказ № 21о/с «По особовому складу», яким наказано прийняти на службу до Служби судової охорони та призначено начальником юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області з присвоєнням у порядку переатестування спеціального звання – майор Служби судової охорони. Цим же наказом зазначено, що вислуга років, яка дає право на встановлення позивачу надбавки за стаж служби станом на 27.11.2019 становить у календарному обчисленні становить 08 років 11 місяців 21 день (а.с. 11).
Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області від 04.07.2023 №244 о/с «По особовому складу» підполковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , начальника юридичної служби ТУ ССО у Чернівецькій області з 06.07.2023 звільнено зі служби відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 (із мінами), через хворобу – за рішенням медичної комісії про непридатність до служби (а.с. 13).
Згідно наведеного наказу, вислуга років служби позивача на 06.07.2023 складала: у календарному обчисленні – 12 років 07 місяців 00 днів; стаж служби в Службі судової охорони 03 роки 07 місяців 10 днів.
Не погоджуючись з проведеним Територіальним управління Служби судової охорони у Чернівецькій області при звільненні зі служби розрахунком стажу служби у Службі судової охорони, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.12.2023 скасовано. Адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною відмову Територіального управління служби судової охорони у Чернівецькій області, оформлену наказом територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області № 244 о/с від 04.07.2023, листом від 26.07.2023 вих. №56.05 - 436 від 26.07.2023 щодо незарахування до стажу в Службі судової охорони, стажу (часу) роботи ОСОБА_1 в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014 - 13 років 8 місяців 10 днів.
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління служби судової охорони у Чернівецькій області, яка полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державному органі: в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014 - 13 років місяців 10 днів.
Зобов`язано Територіальне управління служби судової охорони у Чернівецькій області зарахувати до стажу служби в Службі судової охорони час попередньої роботи ОСОБА_1 в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014 - 13 років 8 місяців 10 днів. 
На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а, 17.12.2024 відповідач видав наказ №489 о/с «Про внесення змін до наказу», яким вненено зміни до пункту 1 наказу ТУ ССО від 04.07.2023 №244о/с «По особовому складу», а саме викладено його в наступній редакції щодо стажу служби позивача у Службі судової охорони та відповідно зазначено, що стаж служби позивача у Службі судової охорони станом на 06.07.2023 складає 26 років 03 місяців 10 днів (а.с. 28).
07.01.2025 позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив з урахуванням вислуги років встановленої відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а провести нарахування та виплату: надбавки за стаж служби; надбавки за особливості проходження служби; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги на оздоровлення; одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби; компенсації за невикористані дні відпусток (а.с. 19). 
За наслідками розгляду заяви, 15.01.2025 відповідач направив на адресу позивача лист, в якому повідомив, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а виконана у повному обсязі шляхом внесення змін до наказу ТУ ССО від 04.07.2023 №244о/с «По особовому складу».
У листі відповідачем звернуто увагу, що рішення щодо перерахунку та виплати позивачу надбавки за стаж служби, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільнені, а також компенсації за невикористану додаткову відпустку за період з 26.11.2019 до 06.07.2023, з урахуванням часу його попередньої роботи у Чернівецькій обласній державній адміністрації, який становить 13 років 08 місяців 10 днів, суд не виносив. 
З урахуванням наведеного відповідач зазначив про відсутність підстав для проведення перерахунку виплати позивачу компенсації з урахуванням часу роботи обрахованого відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду (а.с. 22).
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суд з цим позовом. 

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
За змістом ст. 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII, в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.
Відповідно до ст. 161 Закону № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).
Згідно з ч. 7 ст. 161 Закону № 1402-VIII фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Правовий статус працівників Служби судової охорони врегульовано ст. 162-1 Закону №1402-VIII, згідно якої до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.
Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.
На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
Частиною 5 ст. 163 Закону № 1402-VIII визначено, що час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.
Згідно із ч. 1 ст. 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною другою цієї статті Закону № 1402-VIII передбачено, що грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.
Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони (ч. 3 ст. 165 Закону № 1402-VIII).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» затверджено, серед іншого, схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади, згідно з додатком 1 та розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони згідно з додатком 5. 
Пунктом 2 цієї ж Постанови установлено, що: розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (далі – Положення, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За приписами п. 5 розділу І Положення час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".
Отже, п. 5 Положення містить бланкетну норму, яка слугує підставою для звернення до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.99 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей" (далі - Постанова № 393).
Пунктом "и" ч. 1 ст. 17 Закону № 2262-XII визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.
Абзацом 12 п. 1 Постанови № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.
Системний аналіз положень п. "и" ч. 1 ст. 17 Закону № 2262-XII, абз. 12 п. 1 Постанови №393, п. 5 Положення дає підстави для висновку, що вказаними нормами визначено право особи, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, на зарахування до стажу в Службі судової охорони періоду (часу) роботи в державних органах.
Матеріалами справи підтверджується, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі №600/5366/23-а адміністративний позов задоволено частково та зобов`язано Територіальне управління служби судової охорони у Чернівецькій області зарахувати до стажу служби в Службі судової охорони час попередньої роботи ОСОБА_1 в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014 13 років 8 місяців 10 днів. 
Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За правилами ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384 (далі - Порядок № 384).
Відповідно до п. 3 розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.
Грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (п. 4 розділу І Порядку № 384).
За правилами п. 5 розділу І Порядку № 384 до щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.
Пункти 8, 9 розділу І Порядку № 384 визначають, що грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних органах Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.
Виплата грошового забезпечення співробітникам за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 17 розділу І Порядку № 384).
Пунктом 17 розділу II Порядку № 384 визначено, що надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до Постанови № 289.
За приписами п. 18 розділу II Порядку № 384 обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня.
Відповідно до п. 19 розділу II Порядку № 384 до вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постановою № 393.
Згідно з п. 5 розділу I Положення № 1052/0/15-19 час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Як зазначалося вище, постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони" від 03.04.2019 № 289 затверджено, зокрема, розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони згідно з додатком 5.
У Додатку 5 до Постанови № 289 зазначено, що розмір надбавки, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням при вислузі 22-25 років становить 45%, а при вислузі понад 25 років – 50%.
Судом встановлено, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі № 600/5366/23-а, 17.12.2024 відповідач видав наказ №489 о/с «Про внесення змін до наказу», яким вненено зміни до пункту 1 наказу ТУ ССО від 04.07.2023 №244о/с «По особовому складу», а саме викладено його в наступній редакції щодо стажу служби позивача у Службі судової охорони та відповідно зазначено, що стаж служби позивача у Службі судової охорони станом на 06.07.2023 складає 26 років 03 місяців 10 днів (а.с. 28).
Пунктом 15 розділу I Порядку № 384 встановлено, що грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
За приписами п. 23 розділу I Порядку № 384 у разі підтвердження раніше невідомих та неврахованих в особових справах співробітників періодів служби, здійснюється перерахунок їх грошового забезпечення. Виплата співробітнику грошового забезпечення у розмірах, визначених за результатами такого перерахунку, здійснюється в порядку, визначеному пунктом 15 розділу І цього Положення, на підставі наказу Служби або територіального управління Служби.
Дослідженням наказу №489 о/с «Про внесення змін до наказу» від 17.12.2024 встановлено, що під час прийняття вказаного наказу відповідачем не проведено перерахунок та виплату позивачу надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення, з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів, з урахуванням раніше виплачених сум.
Враховуючи наведені норми матеріального права та встановлені по справі обставини, суд приходить до переконання, що за період проходження служби позивачем у Службі судової охорони відповідач зобов`язаний був нараховувати та виплачувати йому надбавку за стаж служби за певні періоди у розмірах відповідно 45% та 50% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням.
Дослідженням наказу №489 о/с «Про внесення змін до наказу» від 17.12.2024 також встановлено, що під час прийняття (видання) вказаного наказу відповідачем не вирішено питання про проведення перерахунку та виплати позивачу надбавки за особливості проходження служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомогу при звільненні зі служби, компенсації за невикористані дні відпусток, виходячи із стаж служби позивача у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі надбавки за особливості проходження служби, суд зазначає наступне. 
Згідно п.п. 2 п. 6 розділу І Порядку № 384 надбавки належать до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
За змістом п. 21 - 23 розділу ІІ Порядку № 384 надбавка за особливості проходження служби співробітникам виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби за основною штатною або тимчасово виконуваною посадою.
Розмір надбавки за особливості проходження служби встановлюється кожному співробітнику індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) з урахування показників результативності (своєчасність та якість виконання завдань) на підставі мотивованого подання керівників структурних підрозділів Служби або територіальних управлінь Служби та оголошується відповідним наказом по особовому складу.
Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, або з дня видачі наказу.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалося відповідачем, що під час проходження позивачем служби в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Чернівецькій області у період з 26.11.2019 до 06.07.2023, відповідачем видавалися накази по особовому складу, якими, з-поміж іншого, встановлювалися позивачу надбавки за особливості проходження служби.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на проведення перерахунку та виплати надбавки за особливості проходження служби, виходячи із стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд зазначає наступне. 
Пунктом 7 розділу І Порядку № 384 визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать допомоги.
За змістом п. 36 розділу ІІ Порядку № 384 співробітникам один раз на рік у межах асигнувань на виплату грошового забезпечення надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Розмір матеріальної допомоги, порядок її виплати встановлюються за рішенням Голови Служби з урахуванням розміру фонду грошового забезпечення, затвердженого у кошторисі Служби.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги, включаються посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які співробітник має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
У разі видання наказу про виплату матеріальної допомоги до встановлення премії за поточний місяць, до розрахунку приймається розмір премії, який був встановлений співробітнику за попередній місяць служби.
До розрахунку матеріальної допомоги приймається доплата за службу в нічний час, право на яку співробітник отримав за службу в минулому місяці.
У разі надання співробітнику матеріальної допомоги у місяці прийняття на службу або в місяці призначення на іншу посаду премія до розрахунку матеріальної допомоги включається, лише якщо дата видання наказу про її встановлення передує даті видання наказу на виплату матеріальної допомоги.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалося відповідачем, що під час проходження позивачем служби в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Чернівецькій області, відповідачем видавалися накази по особовому складу, якими, з-поміж іншого, у грудні 2019 року, вересні 2020 року та вересні 2021 року позивачу надавалася матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Таким чином, позивач має право на проведення перерахунку та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виходячи із стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі матеріальної допомоги на оздоровлення, суд зазначає наступне. 
Згідно п. 37 розділу ІІ Порядку № 384 співробітникам один раз на рік у межах асигнувань на виплату грошового забезпечення виплачується допомога на оздоровлення в розмірі їх місячного грошового забезпечення.
Допомога на оздоровлення надається співробітникам за їх рапортом протягом поточного року на підставі наказу Служби або територіального управління Служби.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір допомоги на оздоровлення, включаються посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які співробітник має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
У разі видання наказу про виплату допомоги на оздоровлення до встановлення премії за поточний місяць, до розрахунку приймається розмір премії, який був встановлений співробітнику за попередній місяць служби.
До розрахунку допомоги на оздоровлення приймається доплата за службу в нічний час, право на яку співробітник отримав за службу в минулому місяці.
У разі надання співробітнику допомоги на оздоровлення у місяці прийняття на службу або в місяці призначення на іншу посаду премія до розрахунку допомоги на оздоровлення включається, лише якщо дата видання наказу про її встановлення передує даті видання наказу на виплату допомоги.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалося відповідачем, що під час проходження позивачем службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Чернівецькій області, відповідачем видавалися накази по особовому складу, якими, з-поміж іншого, у грудні 2019 року, у квітні 2020 року, у травні 2021 року, у березня 2022 року, у липні 2023 року позивачу надавалася матеріальна допомога на оздоровлення.
Згідно повідомлення про нараховані суми при звільненні, позивачу при звільненні зі служби виплачено матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 19098,75 грн (а.с. 23 на звороті).
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач має право на проведення перерахунку та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, виходячи із стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, суд зазначає наступне. 
Відповідно до п. 18, 31 розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення співробітнику, прийнятому на службу, нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення співробітникам виплачується по день звільнення включно. Днем звільнення зі служби вважається день, зазначений в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Під час обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та грошової компенсації за невикористані дні відпусток (за якими відповідно до законодавства передбачена така компенсація) для визначення розміру місячного грошового забезпечення премія включається в середньому розмірі за повні (з першого по останній день місяця) дванадцять календарних місяців служби підряд за останньою займаною посадою, з якої звільняється співробітник, а за менший період служби - в середньому розмірі за повні календарні місяці служби (п. 27 розділу І Порядку № 384).
За правилами п. 28 розділу І Порядку № 384, співробітникам, які звільняються зі служби та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, установлених на день звільнення, та премії, розрахованої відповідно до пункту 27 розділу I цього Порядку.
Згідно п. 29, 30 розділу І Порядку № 384 нарахування одноразової грошової допомоги співробітникам при звільненні зі служби здійснюється в порядку та розмірах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей".
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби обчислюється кадровим підрозділом Служби або територіального управління Служби згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" та зазначається в наказі про звільнення співробітника, якому передбачена виплата цієї допомоги.
За приписами ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. 
Судом встановлено, що наказом Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області від 04.07.2023 №244 о/с «По особовому складу» підполковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , начальника юридичної служби ТУ ССО у Чернівецькій області з 06.07.2023 звільнено зі служби відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 (із мінами), через хворобу – за рішенням медичної комісії про непридатність до служби (а.с. 13).
Дослідженням наказу від 04.07.2023 №244 о/с «По особовому складу» встановлено, що на день звільнення вислуга років служби склала 12 років 07 місяців 00 днів. Цим же наказом встановлено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Згідно повідомлення про нараховані суми при звільненні, позивачу при звільненні зі служби виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби у розмірі 120267,75 грн (а.с. 23 на звороті).
Беручи до уваги наведене вище, суд вважає, що позивач має право на проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, виходячи із стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.
Стосовно не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі компенсації за невикористані дні відпусток, суд зазначає наступне. 
Пунктом розділу Х Положення № 1052/0/15-19 встановлено відпустки співробітникам Служби судової охорони. Так, п. 1 наведеного розділу Положення співробітникам надаються наступні відпустки: 1) щорічні чергові оплачувані відпустки (основна та додаткова) в порядку та тривалістю, що визначені чинним законодавством та цим Положенням; додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Згідно п. 2 розділу Х Положення № 1052/0/15-19 щорічна чергова оплачувана відпустка надається згідно із графіком відпусток на наступний рік, що до 1 грудня затверджується керівником (начальником), який має право надавати відпустки співробітникам, і доводиться під підпис до відома кожного співробітника.
Щорічна чергова оплачувана відпустка надається співробітнику з урахуванням службового навантаження, часу використання відпусток у попередньому році, побажань і сімейних обставин співробітника, рішення медичної (військово-лікарської) комісії.
За приписами п. 3 розділу Х Положення № 1052/0/15-19 обчислення тривалості відпусток співробітників проводиться наступним чином: 
1) тривалість щорічних чергових оплачуваних відпусток співробітників обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються;
2) тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки співробітника становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки;
3) за кожний повний календарний рік служби після досягнення п`ятирічного стажу служби співробітнику надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів;
4) тривалість щорічної чергової оплачуваної відпустки (основної та додаткової) у році вступу на службу обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби;
5) щорічна чергова оплачувана відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням співробітника може бути надана одночасно зі щорічною черговою основною оплачуваною відпусткою в наступному році;
6) співробітникам дозволяється, за бажанням, використовувати щорічну чергову оплачувану відпустку частинами. Одна частина такої відпустки має бути не менше 10 діб;
7) щорічна чергова оплачувана відпустка надається співробітникові, як правило, до кінця календарного року;
8) співробітникам, які захворіли під час щорічної чергової оплачуваної відпустки, після одужання така відпустка продовжується або переноситься на інший період у кількості невикористаних днів. Продовження такої відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку;
9) співробітникам у рік звільнення зі служби за власним бажанням, за віком, за станом здоров`я (через хворобу) чи у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів в році звільнення, за їхнім бажанням, надається щорічна чергова оплачувана відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.
При звільненні зі служби співробітника проводиться відрахування із грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.
10) відкликання співробітників зі щорічної чергової оплачуваної відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із такої відпустки може бути дозволено Голові Служби.
У разі звільнення співробітника зі служби та невикористання ним щорічної основної відпустки за його бажанням надається невикористана відпустка з подальшим звільненням зі служби.
Абзацами 6 – 9 пункту 8 розділу III Порядку № 384 встановлено, що співробітникам, які звільняються зі служби, виплачується грошова компенсація за всі невикористані ними дні щорічної основної відпустки, а також додаткової відпустки, відповідно до вимог законодавства про відпустки, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого співробітник має на день звільнення зі служби з урахуванням пункту 27 розділу I цього Порядку.
При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру місячного грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку зазначається в наказі Служби або територіального управління Служби про звільнення зі служби.
У разі звільнення співробітника до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та додаткову відпустки, крім осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або проведенням організаційно-штатних заходів, на підставі наказу Служби або територіального управління Служби проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення співробітника. Кількість надмірно наданих днів щорічної основної відпустки зазначається в наказі Служби або територіального управління Служби про звільнення співробітників зі служби.
При цьому розрахунок сум відрахування здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав співробітник за дні щорічної основної відпустки.
Із змісту наказу Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області від 04.07.2023 №244 о/с «По особовому складу» видно, що на день звільнення зі служби судової охорони позивачем не було використано щорічну відпустку за 2022 рік в кількості 11 днів та за 2023 рік у кількості 19 днів. З огляну на наведену обставину, відповідачем в наказу від 04.07.2023 №244 о/с «По особовому складу» наказано виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 та 2023 роки. 
Згідно повідомлення про нараховані суми при звільненні, позивачу при звільненні зі служби виплачено грошова компенсація за невикористані відпустки у розмірі 20044,63 грн (а.с. 23 на звороті). 
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на проведення перерахунку та виплати грошової компенсації за невикористані відпустки, виходячи із стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Беручи до уваги наведені норми матеріального права та встановлені у справі обставини, суд приходить до переконання, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначений законодавством, а отже допустив бездіяльність, оскільки під час прийняття (видання) наказу № 489 о/с «Про внесення змін до наказу» від 17.12.2024 ним не було вирішено питання про проведення за період служби з 26.11.2019 до 06.07.2023 перерахунку та виплати позивачу надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення, надбавки за особливості проходження служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомогу при звільненні зі служби, компенсації за невикористані дні відпусток, виходячи із стажу служби позивача у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, надбавки за особливості проходження служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомогу при звільненні зі служби, компенсації за невикористані дні відпусток, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаних норм у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення або вчинив бездіяльність за наслідками звернення особи, але таке рішення чи вчинена бездіяльність визнані судом протиправними з огляду на невідповідність чинному законодавству, то суд, як виняток, за відсутності сумнівів у тому, що суб`єктом звернення (позивачем у справі) дотримано усіх визначених законом умов для отримання позитивного результату за наслідками розгляду його звернення та за умови відсутності у суб`єкта, що уповноважений прийняти відповідне рішення за наслідками звернення позивача, дискреції (можливості на власний розсуд визначити зміст рішення та обрати на підставі поданих позивачем документів один з варіантів дій), вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення.
У разі якщо межі заявлених позовних вимог не дозволяють суду під час розгляду справи здійснити перевірку того, чи забезпечив позивач на момент його звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень виконання всіх без винятку вимог закону для отримання позитивного рішення та (або) якщо суб`єкт до якого звертається позивач має право діяти при прийнятті відповідного рішення на власний розсуд (тобто має альтернативні варіанти поведінки за наслідками розгляду звернення позивача), то суд, у межах свого розсуду, з метою уникнення перебирання на себе повноважень щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу, повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Верховний Суд, зокрема у постановах від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18, від 14.09.2021 у справі № 320/5007/20 та від 23.12.2021 у справі № 480/4737/19 дійшов подібного висновку та вказав, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Суд звертає увагу, що поняття дискреційних повноважень наведене у п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 2073-IX дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 2073-IX здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:
дискреційне повноваження передбачено законом;
дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;
правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;
вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
Оскільки у спірних правовідносинах відповідач допустив бездіяльність, враховуючи встановлені у справі обставини, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язує відповідача провести за період з 26.11.2019 по 06.07.2023 перерахунок та виплату позивачу надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, надбавки за особливості проходження служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, компенсації за невикористані дні відпусток, виходячи з стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заявлених вимог. 
При цьому доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними та такими, що не свідчать про законність його дій (бездіяльності) у спірних відносинах.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Зважаючи на наведене, суд стягує на користь позивача судовий збір в сумі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, надбавки за особливості проходження служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, компенсації за невикористані дні відпусток, без врахування стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів). 
3. Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області провести за період з 26.11.2019 по 06.07.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, надбавки за особливості проходження служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, компенсації за невикористані дні відпусток, виходячи з стажу служби у Службі судової охорони 26 років 03 місяців 10 днів (з урахуванням часу попередньої роботи в Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.12.2000 по 11.08.2014, який становить 13 років 8 місяців 10 днів), з урахуванням раніше виплачених сум. 
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 968,96 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 

Повне найменування учасників процесу:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач - Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області (Театральна площа, 6, м. Чернівці, код ЄДРПОУ )

Суддя В.К. Левицький