Справа № 211/13817/25
Провадження № 1-кп/211/813/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 р. 

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
обвинуваченої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 21 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22025050000000768 від 24.07.2025, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Таганрога, рф, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, вдови, такої, яка на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, яка має зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 16.12.2025 вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.111 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушуючи вимоги Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, якими заборонено знаходження у власності громадян боєприпасів та вибухових пристроїв без відповідного дозволу, діючи умисно, не маючи відповідного дозволу, вчинила кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за таких обставин.
Приблизно 24-25 червня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 в ході смс-листування за допомогою власного мобільного телефону торгової марки «Redmi 9» у застосунку «Telegram» із контактом НОМЕР_1 , який підписаний як « ОСОБА_5 » ОСОБА_4 отримала від останнього вказівку забрати невстановлений предмет, який схований на відкритій ділянці місцевості в районі кладовища по вул. Дружби, м. Дружківка, Донецької області на власне зберігання, з метою подальшої передачі особі, дані якої повинні були бути повідомленими пізніше.
Далі, ОСОБА_4 26.06.2025 року (більш точний час в ході досудового слідства не встановлено), виконуючи вищевказану вказівку направилась до відкритої ділянки місцевості в районі кладовища по вул. Дружби, м. Дружківка, Донецької області, де в середині гумової шини, розташованої на землі, виявила полімерний пакет, в середині якого знаходились корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, запал типу УЗРГМ та пластична вибухова речовина на основі гексогену вагою 17 грамів. 
У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на придбання, носіння та зберігання вказаних вибухових речовин та пристроїв, і вона, діючи умисно, будучи достовірно обізнаною про порядок обігу зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та речовин, не маючи передбаченого законом дозволу, підібрала із землі полімерний пакет, в середині якого знаходились корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, запал типу УЗРГМ та пластична вибухова речовина на основі гексогену вагою 17 грамів, тим самим незаконно придбала вибухову речовину та вибуховий пристрій, без передбаченого законом дозволу, та розпочала незаконне носіння вказаних вибухових речовин та пристрою.
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого раптово виниклого кримінального протиправного умислу, направленого на незаконне носіння та зберігання вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, зберігаючи при собі придбаний шляхом привласнення полімерний пакет в середині якого знаходились корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, запал типу УЗРГМ та пластична вибухова речовина на основі гексогену вагою 17 грамів, направилась до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим перенесла вказані вибухові речовини та пристрій до місця свого мешкання, де поклала на полицю у дерев`яну тумбу коричневого кольору, яка розташована у приміщенні коридору та почала їх зберігати, чим здійснила незаконне носіння та зберігання вибухових речовин та пристрою, без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, 24.07.2025 року в період часу з 08 год. 48 хв. до 12 год. 06 хв., на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено у дерев`яній тумбі, яка розташована у приміщенні коридору: корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин та запал типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, та які у конструктивному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1 придатну для здійснення вибуху, яка відноситься до категорії боєприпасів, а також пластичну вибухову речовину на основі гексогену вагою 17 грамів.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, які полягають в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин, вибухових пристроїв, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялась у вчиненому, просила суворо не карати. Підтвердила, що кримінальне правопорушення вчинила за обставин, наведених у обвинувальному акті та показання дає добровільно, заяв про застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення від неї не надходило.
Прокурор заявила клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просила не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення визнає повністю.
Обвинувачена дане клопотання підтримала.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнає повністю та беззаперечно, її показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінального правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваної, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі, дослідивши лише матеріали відносно речових доказів, вартості експертиз та даних, які характеризують особу обвинуваченої.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскарженні цих обставин в апеляційному порядку.
Обвинувачена ОСОБА_4 надала показання, згідно з якими не заперечує, що у червні 2025 року під час спілкування з " ОСОБА_6 " у застосунгу Телеграм, він попросив її забрати пакунок, який був схованих у шині на кладовищі у м. Дружківка, з метою його подальшої передачі іншій особі, контакти якої обіцяв повідомити пізніше. 26.07.2025 вона забрала пакет в обумовленому місці та віднесла до себе додому. За пакетом ніхто не прийшов, але пізніше, під час обшуку у її квартирі було виявлено, що це пакет з гранатою та вибухівкою. Про те, що було у згортку обвинувачена не знала. Про вчинене шкодує, щиросердно розкаюється.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо допитавши у судовому засідання обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку по те, що ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При вирішенні питання відносно призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.
При призначенні покарання суд виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 суд установив, що вона раніше судима згідно з вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2025, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 62, 64), вдова, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, пенсіонерка.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій на підставі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання на підставі ст. 67 КК України – не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.
З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, останній необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
При вирішення питання про скасування арешту майна, накладеного згідно з ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 28.07.2025, суд керується ч. 4 ст. 174 КПК України, згідно з якою суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Враховуючи зазначене арешт майна підлягає скасуванню.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 КПК України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому, у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.
У силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки, в рамках цього кримінального провадження було проведено судову вибухо-технічну експертизу, оформлену висновком № КСЕ-19/104-25/31313-ВТХ від 28.08.2025, на проведення якої було витрачено кошти з Державного бюджету України, у сумі 2674,20 грн, що підтверджується довідкою експертної установи - Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченої ОСОБА_4 .
Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає, що предмет, зовні схожий на запал накольного типу (УЗРГМ) за номером 170-74 583 з позначкою УЗРГМ, предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф-1 зеленого кольору з позначкою 107 41-72 Т, паперовий пакунок з речовиною сірого кольору, схожою на ПВР, дріт білого кольору, дріт з червоною лінією підлягають знищенню.
Цивільний позов не заявлено, відомості про матеріальні збитки відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначеним вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2025, призначити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна.
Запобіжний захід обвинуваченій у даному кримінальному провадженні не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової вибухо-технічної експертизи, оформленої висновком № КСЕ-19/104-25/31313-ВТХ від 28.08.2025, у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 коп.
Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 28.07.2025 (справа №201/9233/25, провадження №1-кс/201/3394/2025), - скасувати.
Речові докази: предмет, зовні схожий на запал накольного типу (УЗРГМ) за номером 170-74 583 з позначкою УЗРГМ, предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф-1 зеленого кольору з позначкою 107 41-72 Т, паперовий пакунок з речовиною сірого кольору, схожою на ПВР, дріт білого кольору, дріт з червоною лінією - знищити.
Матеріали кримінального провадження №22025050000000768 від 24.07.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/13817/25, провадження №1-кп/211/813/26.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою статті 394 КПК України.
Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 10 березня 2026 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя:                 ОСОБА_1