24.02.26
22-ц/812/483/26

Провадження №22-ц/812/483/26
П О С Т А Н О В А 
Іменем України

24 лютого 2026 року       м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Коломієць В.В. та Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання: Коростієнко Н.С.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №489/649/22 за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , яка підписана її представником – адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною, на ухвалу, яку постановив Інгульський районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Микульшиної Ганни Анатоліївни у приміщенні цього суду 29 грудня 2025 року, повне судове рішення складено того ж дня, за заявою правонаступника позивача ОСОБА_2 , яка підписана її представником – адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною про виправлення описки у рішенні Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23 березня 2023 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,
у с т а н о в и в :

В лютому 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23 березня 2023 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23 березня 2023 року, позов задоволено частково:
проведено реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 02 лютого 2023 року № 125-030, складеного судовим експертом Лесків С.А., графічно відображеному в додатку № 1 до висновку експерта;
припинено право спільної часткової власності сторін на житловий будинок АДРЕСА_1 за варіантом № 3 ;
встановлено між сторонами порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 02 лютого 2023 року № 125-030, складеного судовим експертом Лесків С.А., графічно відображеному в додатку № 4 до висновку експерта; розподілено судові витрати.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діяла його представник – адвокат Родіонова В.Є., та ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та розподілу судових витрат змінено.
Виділено ОСОБА_3 у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 423.30 кв.м, а саме: під будинком, господарськими будівлями та спорудами площею 207.37 кв.м; під двором та городом 215.93 кв.м, відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експерта від 01 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/1903-ЗТ та додатку 1 до нього (земельна ділянка позначена зеленим кольором).
Виділено ОСОБА_1 у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 211.60 кв.м, а саме: під будівлями площею 91.73 кв.м; під двором та городом 119.87 кв.м, відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експерта від 01 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/1903-ЗТ та додатку 1 до нього (земельна ділянка позначена жовтим кольором).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25530 грн 72 коп. та в дохід держави - 18 286 грн 05 коп. судових витрат.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У липні 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Родіонову В.Є звернулася до суду першої інстанції із заявою, якою просила замінити стягувача ОСОБА_3 на неї як його правонаступника (спадкоємця) та просила замінити сторону виконавчого провадження стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 у справі №489/649/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки у праві спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, в частині стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_1 у розмірі 25530 грн 72 коп. 
Ухвалою Інгульського районного суду від 28 липня 2025 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково.
Замінено стягувача у виконавчому листі по справі №489/649/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25530 грн 72 коп., а саме ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 .
У грудні 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Родіонову В.Є. подала до суду заяву про виправлення описки в рішенні Ленінського (натепер - Інгульського) районного суду міста Миколаєва від 24 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Заява мотивована тим, що суд помилково у вступній та резолютивній частинах рішення зазначив про виділ відповідачу ОСОБА_1 у власність в порядку поділу домоволодіння воріт №6, що знаходяться на земельній ділянці, виділеній у користування ОСОБА_3 , тому ці ворота не можуть перебувати у власності ОСОБА_1 . 
Посилаючись на викладене, представник просила виправити описку шляхом зазначення у тексті рішення суду від 24 березня 2023 року, що ворота № 6 виділено у власність ОСОБА_3 , замість ОСОБА_1 
ОСОБА_1 подав заперечення на заяву про виправлення описки, в якому посилаючись на безпідставність заяви та відсутність описок у рішенні суду, просив відмовити у задоволенні заяви.
Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 – адвоката Родіонової В.Є. про виправлення описки відмовлено. 
Ухвалу суд мотивував тим, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності, про що виснував Верховний Суд у постанові від 21 липня 2020 року у справі № 521/1074/17.
Враховуючи викладене, суд вважав, що заява про виправлення описок у рішенні від 23 березня 2023 року є необґрунтованою, оскільки виправлення вказаної у заяві описки призведе до зміни змісту рішення суду, тому суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні. 
В апеляційній скарзі, яка підписана представником ОСОБА_2 – адвокатом Родіоновою В.Є., остання просить скасувати ухвалу суду та виправити описку в рішенні Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2023 р. по справі №489/649/22 в описовій та резолютивній частині, зазначивши, що ворота літ. 6 виділено у власність ОСОБА_3 , замість ОСОБА_1 . 
Апеляційна скарга мотивована тим, що в рішенні Ленінського (натепер – Інгульського) районного суду міста Миколаєва від 23 березня 2023 року допущено описку, оскільки ворота №6 знаходяться на території земельної ділянки, яка виділена у користування ОСОБА_3 , тому не можуть бути у власності ОСОБА_1 . При цьому експертом зазначено про виділення ОСОБА_3 №5, 8, 10 - огорожа з воротами, однак серед переліку вказаних номерів об`єктів, воріт немає, вони помилково зазначені у переліку ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_3 не встиг здійснити державну реєстрацію свого права власності на виділене йому нерухоме майно, оскільки рішення набрало законної сили 24 квітня 2024 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. Представник зазначає, що сама по собі експертиза не є достеменним та єдиним доказом, та ухвалюючи судове рішення, суд може відійти від неї, тим більше, що у письмових доказах– технічному паспорті чітко зазначено, що ворота №6 знаходяться на території поділу ОСОБА_3 , тому вважає, що судом допущено саме описку, зазначивши в поділі ворота, та не зазначивши її літеру. Крім того, рішення набрало законної сили, ОСОБА_2 є правонаступником померлого, а тому наразі немає іншої процесуально можливої дії для виправлення вказаної помилки. Більш того, аналогічну помилку Інгульський районний суд міста Миколаєва виправив в ухвалі від 24 квітня 2025 року за заявою ОСОБА_1 щодо описки у висновку експерта при поділі в зазначенні замощення «І».
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду – без змін, а також постановити окрему ухвалу щодо дій адвоката Родіонової В.Є. з приводу зловживання процесуальними правами. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частина 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Оскаржувана ухвала суду відповідає вказаним положенням закону.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського (натепер – Інгульського) районного суду міста Миколаєва від 23 березня 2023 року, з урахуванням ухвал цього ж суду про виправлення описок від 24 березня 2023 року та від 24 квітня 2025 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволений частково: проведено реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 02 лютого 2023 року № 125-030, складеного судовим експертом Лесків С.А., графічно відображеному в додатку № 1 до висновку експерта.
Виділено у власність ОСОБА_3 частину житлового будинку літ. «А-2»: 1-1 - коридор пл. 4,5 кв.м, 1-2 - житлова пл. 17,8 кв.м, 1-3 - житлова пл. 10,0 кв.м, 1-4 - житлова пл. 9,4 кв.м, 1-5 - кухня пл. 9,6 кв.м, 1-6 - ванна пл. 6,4 кв.м, 1-7 - вбиральня пл. 0,9 кв.м, 3 - 3-1 - коридор пл. 11,1 кв.м, 3-2 - кухня пл. 8,8 кв.м, 3-3 - ванна пл.5,9 кв.м, 3-4 - вбиральня пл. 0,9 кв.м, 3-5 - житлова пл. 18,9 кв.м, 3-6 - коридор пл. 9,4 кв.м, 3-7 - житлова пл. 23,0 кв.м, 3-8 - житлова пл. 16,2 кв.м; надвірні узаконені господарські будови: Літ. «Б» - гараж - 1974р. - пл. 24,1 кв.м - 40975 грн., Літ. «Бпд»- погріб - 1974р. - пл. 16,1 кв.м. - 8941 грн., Літ. «П»- гараж -1996р. - пл. 19,9 кв.м. - 48916 грн.,Літ. «Р» - баня – 1999 р. - пл. 19,2 кв.м. - 45041 грн., № 5,8,10 - огорожа з воротами - 24386 грн., № 9- водяний колодязь - 1765 грн., № II - замощення - 57370 грн
Залишено в порядку поділу у власності ОСОБА_1 : частину житлового будинку літ. «А-2» - 2-1 - коридор пл. 9,4 кв.м, 2-2 - вбиральня пл. 3,6 кв.м, 2-3 - житлова пл. 9,6 кв.м, 2-4 - житлова пл. 8,4 кв.м, 2-5 - житлова пл. 12,0 кв.м, 2-6 - кухня пл.. 16,6 кв.м, 2-й поверх 2-8 - коридор пл. 10,6 кв.м, 2-9 - житлова пл. 16,5 кв.м, а також надвірні узаконені господарські будови: Літ. «В» - літня кухня - 1974р. - пл.12,0 кв.м. - 19963 грн, № 2,4,6 - огорожа з воротами - 11334 грн, № I - замощення - 7384 грн, 
Припинено право спільної часткової власності сторін на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами за варіантом № 3 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 125-030 від 02 лютого 2023 року, складеного судовим експертом Лесків С.А., графічно відображеному в додатку № 4 до висновку експерта.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та розподілу судових витрат змінено: виділено ОСОБА_3 у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 423.30 кв.м, а саме: під будинком, господарськими будівлями та спорудами площею 207.37 кв.м; під двором та городом 215.93 кв.м, відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експерта від 01 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/1903-ЗТ та додатку 1 до нього (земельна ділянка позначена зеленим кольором);
виділено ОСОБА_1 у користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 211.60 кв.м, а саме: під будівлями площею 91.73 кв.м; під двором та городом 119.87 кв.м, відповідно до варіанту, запропонованого у висновку експерта від 01 квітня 2024 року № СЕ-19/115-24/1903-ЗТ та додатку 1 до нього (земельна ділянка позначена жовтим кольором).
В іншій частині зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Відповідно до частин 1, 2 статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. 
Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосуванням закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.
Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як з власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.
Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.
Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.
Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився. Якщо такі помилки наявні у висновку експерта або в наданих суду документах, вони судом не виправляються.
Вказане вище узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 січня 2021 року у справі №22-ц/354/11 (провадження №61-13870св20).
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать, наприклад, написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Отже, з метою оперативного та дієвого усунення помилок в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні, як із власної ініціативи суду, так і за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи, незалежно від набрання судовим рішення законної сили.
Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 листопада 2023 року у справі №990/222/23 (провадження №11-155заі23). 
У справі, яка переглядається, у заяві про виправлення описки представник ОСОБА_2 просить виправити описку в рішенні суду від 24 березня 2023 року шляхом зазначення у тексті рішення, що ворота № 6 виділено у власність ОСОБА_3 замість ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суд у рішенні помилково зазначив про виділення у власність воріт №6 саме ОСОБА_1 , тому що ці ворота знаходяться в межах території земельної ділянки, яка постановою апеляційного суду виділена у користування ОСОБА_3 , тому ці ворота не можуть перебувати у власності ОСОБА_1 . 
Як убачається з матеріалів справи, виділення воріт № 6 у власність при поділі спірного житлового будинку саме ОСОБА_1 передбачено варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 02 лютого 2023 року № 125-030, складеного судовим експертом Лесків С.А., графічно відображеному в додатку № 1 до висновку експерта (том 1, а.с. 72-105), і саме за таким варіантом проведено поділ житлового будинку між сторонами рішенням суду від 23 березня 2023 року.
Отже суд першої інстанції не допустив описку, викладаючи перелік об`єктів – господарських споруд та будов, оскільки таке відповідає обраному судом варіанту поділу між сторонами житлового будинку та господарських споруд.
З огляду на зміст вимог та доводів апеляційних скарг апеляційний суд при перегляді рішення суду першої інстанції у справі рішення суду в цій частині не переглядав.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_4 про виправлення описок у рішенні від 23 березня 2023 року, оскільки виправлення вказаної у заяві описки призведе до зміни змісту рішення суду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, а тому не приймаються.
Так, посилання на те, що зазначення у рішенні суду про виділення у власність ОСОБА_1 воріт № 6 є опискою, є безпідставним з огляду на наведені вище вимоги закону та судову практику, оскільки таке не є опискою в розумінні процесуального закону, а є висновком суду по суті спору, що ґрунтується на висновку експерта, який не спростований при розгляді справи по суті спору.
Не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі на виправлення описки судом ухвалою від 24 квітня 2025 року, тому що ця ухвала не є предметом апеляційного перегляду і не оцінюється апеляційним судом.
Оскільки суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів, надавши їм належну правову оцінку, прийняв ухвалу про відмову у виправленні описки у відповідності до норм процесуального закону, колегія суддів в силу положень статті 375 ЦПК України не вбачає підстав для її скасування та відхиляє апеляційну скаргу.
З огляду на результати апеляційного розгляду справи відсутні передбачені статтею 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана її представником – адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною, залишити без задоволення, ухвалу Інгулського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і не оскаржується у касаційному порядку.

Головуючий      Т.М. Базовкіна

Судді:       В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова
______________________________________
Повна постанова складена 26 лютого 2026 року