Виноградівський районний суд Закарпатської області 
______________________________________________________________
Справа № 299/384/26
Номер провадження 3/299/145/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Дочинець С.І., за участі особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, адвоката,
за ч.3 ст.173-2 та ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 20.01.2026 року близько 20 години 40 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , затіяв сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурними словами, виганяв з будинку, штовхав та завдав фізичного болю. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини психологічного та фізичного характеру повторно протягом року.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 , 20.01.2026 року близько 20 години 40 хвилин, в порушення термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №315296 від 19.01.2026 року із забороною пункту 3 терміном на 5 діб, яке винесено ОСОБА_1 , згідно із яким йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, перебував в місці проживання потерпілої в АДРЕСА_1 та безпосередньо контактував із нею. Таким чином, ОСОБА_1 допустив невиконання термінового заборонного припису.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-8 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень не визнав, надав письмові заперечення на протоколи, просив справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 та ч.2 ст.173-8 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 с.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень. Свої заперечення мотивує наступним. 20.01.2026 року о 20 годині 40 хвилин за одним із місць його проживання, а саме у АДРЕСА_2 , він не вчиняв насильства в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_2 та не порушував термінового заборонного припису. До вказаного будинку прийшов на дві хвилини, щоб взяти чисту білизну та засоби гігієни. Із 19.01.2026 року він ночував і проживав за іншим місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_3 . Дані дії колишньої дружини є продовженням її провокацій та неправомірних дій відносно нього, які не підтверджуються належними та достатніми доказами. ОСОБА_2 неодноразово зверталася до поліції із заявами на нього, по яких були складені протоколи про адміністративні правопорушення, що були закриті судом у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Неправомірні дії колишньої дружини спрямовані на виселення його з власного житлового будинку АДРЕСА_4 .
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 систематично вчиняє дії, які мають ознаки домашнього насильства, що негативно впливає на неї та їхніх спільних дітей, що було приводом для звернень в органи поліції. Так, у січні 2026 року, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не пускав її із сином до будинку, куди вона із сином прийшла за своїми речами, штовхав її, вдарив три рази ногою по нозі, схопив за волосся, вирвав пасму волосся, нецензурно ображав їх із сином. Вона з дітьми фактично проживає на квартирі у своїх батьків. Ніякі протоколи та обмежувальні приписи на колишнього чоловіка не діють, вважає, що він становить загрозу її життю та здоров`ю та їх спільних дітей. Лікуватися ОСОБА_1 не бажає, проблем не визнає. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження зазначених вище обставин, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №768483 від 20.01.2026 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП надано:
1) рапорт чергового інспектора ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області з якого вбачається, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 20.01.2026 року о 20:44 за адресою АДРЕСА_1 , колишній чоловік вчиняє сварку. Заявник: ОСОБА_2 , 1984 р.н.;
2) письмові пояснення ОСОБА_2 від 20.01.2026 року, зі змісту яких слідує, що 20.01.2026 року близько 20 години 30 хвилин, її колишній чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, чіплявся до неї, ображав її, штовхав, намагався вдарити;
3) довідку старшого інспектора САП від 21.01.2026 року про те, що згідно постанов Виноградівського районного суду від 24.09.2025 року та 09.10.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП із накладенням штрафу;
4) копію постанови Виноградівського районного суду від 19.05.2025 року у справі №299/2203/25 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу;
5) копію постанови Виноградівського районного суду від 09.10.2025 року у справі №299/4340/25 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.
Частина 1 статті 173-2 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Із доданих до протоколу копій постанов вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності та піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП постановою Виноградівського районного суду 19.05.2025 у справі №299/2203/25 та за ч.1 ст.173-2 КУпАП постановою Виноградівського районного суду 21.10.2025 у справі №299/4340/25. Вказані постанови суду набрали законної сили.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.3 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати, в тому числі, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно п. 17 ст. 1 Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що необхідною передумовою з наявністю (існуванням) якої законодавець передбачає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, є встановлення тієї обставини, що у зв`язку з неправомірною поведінкою кривдника могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям, тобто в контексті ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.
Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства повторно протягом року відносно своєї колишньої дружини психологічного та фізичного характеру, яке виразилося у застосуванні образ, погроз, завдання фізичного болю.
На спростування своєї вини у вчиненні домашнього насильства ОСОБА_1 надано суду наступні докази: копію рішення Виноградівського районного суду від 17.07.2025 року у справі №299/3513/25, яким відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 ; копію витягу командира військової частини НОМЕР_1 №80 від 21.03.2025 року, згідно якого 21.03.2025 року солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2275 ОСОБА_1 , 1982 р.н. про перебування на стаціонарному лікуванні з 27.02.2026 року по 04.03.2026 року із діагнозом струс головного мозку.
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв домашнього насильства в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_2 не підтверджені жодними поданими доказами, а тому суд оцінює їх критично.
Таким чином, суддя, оцінивши досліджені докази в їх сукупності: обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №768483 від 20.01.2026 року та додані до нього документи, які в сукупності узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та достатніми, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду даного адміністративного матеріалу і його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
На підтвердження зазначених вище обставин, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №767325 від 20.01.202 року за ч.2 ст.173-8 КУпАП надано:
1) рапорт чергового інспектора ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області з якого вбачається, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 20.01.2026 року о 21:33 за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік порушив терміновий заборонний припис 19.01.2026. Заявник: ОСОБА_2 , 1984 р.н.;
2) копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №315296 від 19.01.2026 року, який був винесений відносно ОСОБА_1 ;
3) письмові пояснення ОСОБА_2 від 20.01.2026 року, зі змісту яких слідує, що 20.01.2026 року близько 20 години 30 хвилин, її колишній чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, чіплявся до неї, ображав її, штовхав, намагався вдарити.
Частиною 2 ст.173-8 КУпАП, передбачена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Згідно п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Згідно із п.4 ч.1 ст.10 даного Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.
Як видно із долученої до матеріалів справи копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №315296 від 19.01.2026 року, такий був винесений відносно ОСОБА_1 на строк п`ять діб з 23 години 30 хвилин 19.01.2026 до 23 години 30 хвилин 24.01.2026 р. у зв`язку із вчиненням ним щодо його колишньої дружини домашнього насильства. Зі змісту вказаного термінового заборонного припису вбачається, що відносно ОСОБА_1 працівником поліції було застосовано захід термінового заборонного припису стосовно кривдника у вигляді заборони на вищевказаний строк в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, якою згідно із даним приписом є ОСОБА_2 .
Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів невиконання ним термінового заборонного припису суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 173-8 та частиною третьою статті 173-2 КУпАП.
На спростування своєї вини у невиконання термінового заборонного припису ОСОБА_1 надано суду наступні докази: копію рішення Виноградівського районного суду від 17.07.2025 року у справі №299/3513/25, яким відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 ; копію витягу командира військової частини НОМЕР_1 №80 від 21.03.2025 року, згідно якого 21.03.2025 року солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2275 ОСОБА_1 , 1982 р.н. про перебування на стаціонарному лікуванні з 27.02.2026 року по 04.03.2026 року із діагнозом струс головного мозку; копію фото світлини із зображенням пошкоджених окулярів та копію щорічної декларації ОСОБА_2 з 2025 рік; рішення Виноградівського районного суду від 17.07.2023 року у справі №299/283/23 про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не порушував термінового заборонного припису не підтверджені жодними поданими доказами, а тому суд оцінює їх критично.
Аргумент про те, що дії ОСОБА_1 були реакцією на провокацію, не спростовує факту порушення заборонного припису, чи вчинення домашнього насильства, крім того, ним не надано об`єктивних доказів, які б підтверджували факт провокаційних дій з боку дружини.
Таким чином, суддя, оцінивши досліджені докази в їх сукупності: обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №777325 від 20.01.2026 року та додані до нього документи, які в сукупності узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та достатніми, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду даного адміністративного матеріалу і його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, що, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, сімейний та матеріальний стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, з огляду на санкції ч.3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення КУпАП, а також можливі наслідки цих правопорушень, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у максимальних межах санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП, як за більш суворе правопорушення у порівнянні з іншим адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.173-8 КУпАП, вчиненим ОСОБА_1 . На думку судді саме такий захід впливу буде достатнім для виховання громадянина ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання законів України та запобігання нових правопорушень.
Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок слід стягнути з ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. 33, 36, 40-1, 280, 283-285 КУпАП, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш суворого стягнення більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Реквізити для сплати штрафу: код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA668999980313000106000007401, код класифікації доходів бюджету 21081100.
Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання- 3(три) місяці.

Суддя	Дочинець С. І.