УХВАЛА

08 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 8/570(917/165/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. – головуючий, Огороднік К.М., Погребняк В.Я. 

розглянувши матеріали касаційної скарги  Міністерства юстиції України
на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2026

у справі № 8/570 (917/165/24)
за позовом Державної Галещинської біологічної фабрики
до Міністерства юстиції України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Фонд державного майна України, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: 1. Козельщинська селищна рада, 
2. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, 
3. Державний реєстратор виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіна Тетяна Остапівна, 
4. Державне підприємство Державна Новогалещинська біологічна фабрика, 
за участю Полтавської обласної прокуратури, 
про визнання протиправними та скасування наказу ,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 справу №8/570 (917/165/24) передано на розгляд до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю з тієї підстави, що відповідачем є орган, який зазначений у частині 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, тому розгляд спору відноситься до компетенції виключно Господарського суду міста Києва, в той час як будь-який інший суд не уповноважений здійснювати його розгляд.
Міністерство юстиції України, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 та передати справу №8/570 (917/165/24) на розгляд до Господарського суду Полтавської області за виключною підсудністю.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 21.01.2026 у справі №8/570 (917/165/24) залишено без змін.
26.03.2026 Міністерство юстиції України звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 у справі №8/570(917/165/24) до Верховного Суду, в якій скаржник просить суд скасувати вказані судові рішення, а справу №8/570(917/165/24) передати на розгляд до Господарського суду Полтавської області за виключною підсудністю.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №8/570(917/165/24) визначено колегію суддів у складі: Васьковський О.В. – головуючий, Огороднік К.М., Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026.
Касаційний господарський суд, розглянувши подану касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі №8/570(917/165/24) необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у ви-значених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в каса-ційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів скарги, Міністерство юстиції України не погоджується з постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 у справі №8/570(917/165/24), якою ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 про передачу справи №8/570(917/165/24) на розгляд до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю, залишено без змін.
Ухвала суду про передачу справи на розгляд іншого суду (пункт 8 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.
Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).
Враховуючи викладене суд зазначає, що вичерпний перелік ухвал суду першої ін-станції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обме-женням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на зве-рнення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги Міністерства юстиції України на вказані судові рішення судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.
З огляду на те, що Міністерство юстиції України оскаржує ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 (про передачу справи №8/570(917/165/24) на розгляд до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю), яка відповідно до статті 287 ГПК України не може бути оскаржена у касаційному порядку після її перегляду в апеляційному порядку, то у відкритті касаційного провадження у справі №8/570(917/165/24) необхідно відмовити.
Керуючись статтями 233, 234, 235, 255, 287, 293, 304 Господарського процесуально-го кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №8/570(917/165/24) за касаційною скаргою Міністерство юстиції України на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2026 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2026. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Головуючий О.В. Васьковський
Судді К.М. Огороднік 
В.Я. Погребняк