Справа № 161/26849/25 
Провадження № 2/161/1768/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

07 квітня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі:головуючої– судді Плахтій І.Б.
з участю секретаря судових засідань – Маєвської Х.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Факторинг Партнерс» через свого представника звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 червня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №2566316 за умовами якого відповідач отримав у кредит кошти в розмірі 9000 грн., які зобов`язався повернути. 26 березня 2021 року було укладено договір №26032021 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення кредитів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2566316. 23 травня 2024 року було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення кредитів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2566316. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2566316. Зазначає, що у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 24488, 50 грн., з яких: 8500 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 15988, 50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги.
Крім того, 26 серпня 2020 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №555131378376 за умовами якого відповідач отримав у позику кошти в розмірі 2500 грн., які зобов`язався повернути. 18 грудня 2023 року було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555131378376. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555131378376. .Зазначає, що у відповідача утворилася заборгованість за договором позики у розмірі 3835, 60 грн., з яких: 2500 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 1335, 60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги. 
З наведених вище підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за двома договорами у загальному розмірі 28324, 10 грн. та понесені судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у його відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлялась судом за адресою реєстрації судовим повідомленням/повісткою з рекомендованим повідомленням, які повернуті суду без вручення, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.
Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 25 червня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №2566316.
Основні умови договору:
1.2. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 9 000,00 гривень. Тип кредиту – кредит. 
1.4. Строк кредиту 9 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. 
1.5. Тип процентної ставки – фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Споживачем умов Договору та становить: 
1.5.1. Знижена процентна ставка 1,62 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. 
1.5.2.Стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується:- у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо Споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки; та- у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1- 4.6 цього Договору; та- у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України
2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
3.1. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт”.
26 березня 2021 року було укладено договір №26032021 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення кредитів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2566316. 
23 травня 2024 року було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення кредитів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2566316. 
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2566316.
За розрахунком позивача заборгованість відповідача за кредитним договором становить 24488, 50 грн., з яких: 8500 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 15988,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги.
Разом з тим, 26 серпня 2020 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №555131378376.
Основні умови договору:
1.1 На підставі Заявки на позику від 26.08.2020 р., підписаної Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2500.00 грн (далі позика), на строк 30 календарних днів під 650.00 % річних, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. 
1.1.1 Сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка становить 650.00 річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованостi або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку; 
1.1.1.2 Стандартна процента ставка становить 650.00 річних від суми Позики, якщо Позичальник не виконав умови зазначенi в пп.1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки.
18 грудня 2023 року було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555131378376. 
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555131378376.
За розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором становить 3835, 60 грн., з яких: 2500 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 1335, 60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги.
Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Щодо договору про надання споживчого кредиту №2566316 від 25 червня 2020 року.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачкою кредитних коштів, які нею не повернуті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки 8500 грн. тіла кредиту.
Разом з тим, щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом суд зазначає наступне.
З наданого розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Авентус Україна», вбачається, що проценти за кожен день користування кредитом нараховані відповідачу за період з 25 червня 2020 року по 17 грудня 2020 року.
Разом з тим,п. 1.4 Договору встановлено строк кредиту 9 днів. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт”. (п.3.1 Договору).
Доказів вчинення сторонами договору дій щодо подальшої пролонгації дії договору стороною позивача не надано.
Відтак, на переконання суду, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період з 25 червня 2020 року по 01 жовтня 2020 року (99 днів), які відповідно до наданого позивачем розрахунку становлять 3553 грн.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2566316 від 25 червня 2020 року в загальному розмірі 12053 грн., з яких: 8500 грн. тіло кредиту, та 3553 грн. проценти за користування кредитом, нараховні за 99 днів.
Щодо договору позики №555131378376 від 26 серпня 2020 року.
26 серпня 2020 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №555131378376. На підставі цього договору відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 2500 грн, однак їх не повернула, проценти за користування кредитними коштами не сплатила, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 
За розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором становить 3835, 60 грн., з яких: 2500 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 1335, 60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги. Відсотки за договором нараховані в межах строку дії договору за 30 днів (2500 грн. х 1, 7808 % х 30 днів), що відповідає положенням ст.1048 ЦК України та умовам договору.
Доказів вчинення сторонами договору дій щодо подальшої пролонгації дії договору стороною позивача не надано.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики №555131378376 від 26 серпня 2020 року в загальному розмірі 3835, 60 грн., з яких: 2500 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 1335, 60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги.
Таким чином, позовну заяву слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2566316 від 25 червня 2020 року в загальному розмірі 12053 грн., з яких: 8500 грн. тіло кредиту, та 3553 грн. проценти за користування кредитом та заборгованість за договором позики №555131378376 від 26 серпня 2020 року в загальному розмірі 3835, 60 грн., з яких: 2500 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 1335, 60 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, що разом становить 15888, 60 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, зокрема, представник позивача просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 13000 грн.
У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТзОВ «Факторинг Партнерс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги №1266 від 03 листопада 2025 року; витяг з акту № 23 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 13000 грн.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідачки, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитними договорами. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 13000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідачки, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути із відповідачки на корить позивача понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1358, 86 грн. (15888, 60 х 2422, 40 / 28324, 10).
Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.526, 536, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2566316 від 25 червня 2020 року та заборгованість за договором позики №555131378376 від 26 серпня 2020 року в загальному розмірі 15888 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 86 коп.
У задоволенні решти вимог позову – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 1358 (одна тисяча триста п`ятдесят вісім) грн. 86 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371.
Відповідач:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Рішення у повному обсязі складено 08 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області І.Б. Плахтій