Справа № 2-678/2002 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б. 
Провадження № 22-ц/811/4108/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри 
розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и в: 

27.11.2025 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду міста Львова з заявою, в якій просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 13 липня 2001 року.
Заяву обгрунтовувала тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 13 липня 2001 року в порядку забезпечення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить заявникам. У подальшому, зазначена справа (№ 2-678/2002) перебувала у провадженні Личаківського районного суду м.Львова. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14 червня 2002 року провадження у даній справі було закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову. При цьому, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 13 липня 2001 року скасовано не було. Враховуючи, що арешт, накладений на квартиру заявників, порушує право власності останніх, просила заяву задоволити. 
Оскаржуваною ухвалою справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову передано на розгляд до Личаківського районного суду м. Львова. 
Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права та з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи. 
В апеляційній скарзі зазначила, що постановляючи оскаржувану ухвалу про передачу справи за заявою про скасування заходів забезпечення позову за територіальною підстудністю, суд першої інстанції виходив з того, що така перебувала на розгляді Личаківського районного суду м. Львова, а відтак підстави для розгляду поданої нею заяви Шевченківським районним судом м. Львова відсутні. При цьому, суд не врахував, що заява про забезпечення позову у справі № 2-678/2002 була подана позивачами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України до подання ними позовної заяви - до суду за місцем знаходження нерухомого майна, на яке заявники просили накласти арешт, у зв`язку з чим саме Шевченківський районний суд м.Львова ухвалою від 13 липня 2001 року, яка підлягає скасуванню. застосував відповідні заходи забезпечення позову. Тому вважає, що заява скасування заходів забезпечення позову підлягає розгляду судом, який вжив таких заходів, що відповідає положенням статей 152-158 ЦПК України.
Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Львова. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно ч.ч. 4-6 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч. 9 ст. 158 ЦПК України.
Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку, що суд може скасувати вжиті ним заходи забезпечення позову у справі, яка знаходиться в його провадженні, у випадку, коли відпаде потреба в такому забезпеченні.
Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України у разі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд такому суду. 
Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підстави ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.
Як убачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду міста Львова з заявою, в якій просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2001 року у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
При цьому, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у заяві про скасування заходів забезпечення позову зазначила, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 13 липня 2001 року провадження у справі, у якій було забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру заявників (відповідачів), закрито у зв`язку з відмовою позивача ОСОБА_5 від позову. 
На підставі долучених до заяви про скасування заходів забезпечення позову матеріалів встановлено, що справа № 2-678/2002 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди перебувала в провадженні Личаківського районного суду м.Львова. 
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2002 року провадження у справі № 2-678/2002 закрито.
При цьому, питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у зазначеній справі, вирішено не було.
Враховуючи, що зі змісту заяви представника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що така подана заявником у справі № 2-678/2002, провадження у якій закрито Личаківським районним судом м. Львова, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передачу заяви про скасування заходів забезпечення позову у справі для її розгляду до суду, у провадженні якого перебувала справа, та у якій такі заходи було вжито.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 03 квітня 2026 року
Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
у х в а л и в: 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 03 квітня 2026 року

Головуючий:   Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А. Левик

М.М. Шандра