УХВАЛА
09 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 337/2243/24
провадження № 51-1295ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 січня 2026 року, 
встановив:
Захисник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання приписів цієї статті.
Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Вимоги до суду касаційної інстанції мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
ОСОБА_5 у касаційній скарзі просить скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 08 січня 2026 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України та закрити кримінальне провадження у цій частині.
Однак такі вимоги не співвідносяться з приписами ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за результатами касаційного розгляду, оскільки їх сформульовано неповно та суперечливо.
По-перше, скасування ухвали Запорізького апеляційного суду від 08 січня 2026 року є підставою для призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, проте такої вимоги скаржник не заявив.
По-друге, закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України, за наявності для того підстав, можливе тільки у разі одночасного скасування у відповідній частині обвинувального вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду. Однак за змістом касаційної скарги захисник не вказує про оскарження вироку місцевого суду, не наводить обґрунтувань, не заявляє вимог щодо цього судового рішення та не додає його копію.
За таких обставин, одночасні вимоги захисника про скасування ухвали апеляційного суду та закриття кримінального провадження, за викладених вище обставин, є процесуально неспроможними.
Указані вище обставини не дають можливості Верховному Суду однозначно встановити позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
З огляду на те, що касаційна скарга захисника ОСОБА_5 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3